32 
N. Wille. 
i Yandene og selv paa de smaa Flække, hvor Sneen var 
smeltet, stak knn frem sort, nøgen Jord; ikke et grønt Straa 
i hele Dalen. Knn Salix herbacea og Oxyria reniformis gjorde 
Forsøg paa at sky de Blade, men de kom neppe langt, før 
Sneen atter dækkede dem. 
Hardangerviddens geologiske Forhold ere i det større tem- 
melig ensartede. Indtil 3500 — 4000' bestaar Bergarten af Granit- 
eller Grundfjeld; derover kommer en Skiferformation. I den 
nord — østlige Del følger i Almindelighed glindsende Skifere 
umiddelbart over Graniten; i den syd — vestlige Del kommer 
først en sort Skifer (Alunskifer), derover en ca. 100' mægtig 
Blaakvarts og Kalklag, som komme tilsyne hist og her, og 
endelig en betydelig Mægtighed af glindsende Skifere og til- 
dels, f. Ex. i Sandskarnuten i Valdalen, Kvartsiter; i høie 
Toppe, som i Haarteigen, kommer der øverst krystallinske 
Skifere. Hele Skiferformationen ligger i Regelen, dog ikke 
overalt, i Hade, bølgeformede Lag. Som Følge af disse geolo- 
giske Forholde vil Bunden af Dalene i Regelen dannes af 
Granit, undtagen hvor Dalbunden hæver sig henimod eller 
over 4000', hvad der er Tilfældet ved Bessebotnene, nær Dim- 
medalsvandet, og ved Litlossætrene. Da Skiferformationen har 
temmelig fiadt Fald, kan man paa nogle Steder over en læn- 
gere Strækning træffe: sorte Skifere som ved Litlos, eller 
Blaakvarts som ved Bessebotnene, eller Kalk som ved Dimme- 
dalsvandet, Haarteigens Fod, Grananuten og øverst i Koldvas- 
dalen; men i Regelen vil dog Høiderne indehaves af de glind- 
sende Skifere. 
V egetationsforhold. 
Øverst i Hallingdal, 2680' over Havet, ligger Gaardene 
Løite og Tufte. Furen stiger enkeltvis nogle hundrede Fod 
høiere, medens Granen svinder lidt lavere nede. Af Kornarter 
kan dyrkes Byg; Havre og Rug skulle derimod være udsatte 
for at fryse bort før de modnes. Nogen synderlig rig Vege- 
tation kan ikke være at vente paa denne Høide, da Jords- 
monet ikke er frugtbart; det bestaar af Morænegrus, kun med 
