46 
N. Wille. 
3200' o H. Til de to første Steder kom jeg ikke, men ved 
Hallaskarsætrene, henover mod Frisætsæter, netop hvor nn 
Birkegrændsen er, fandt jeg paa 6 Steder i Myrene Bester af 
Træ, som ved mikroskopisk Undersøgelse viste den for Coni- 
ferernes Træceller eiendommelige Struktur, og da Gran ikke 
vokser i Hardanger, maa Stykkerne være af Fure. Hr. Sti- 
pendiat Brøgger har ogsaa tidligere fundet Levninger af Fure 
i Myrene paa den anden Side af Elven ved Hallaskarsætrene. 
I Sysendal stod Stubber af Fure paa en Myr ved Sjursløken 
ovenfor Maursæt. Yed øvre Krokevatssæter, 3700', var der i 
en Myr mange Levninger efter Birk, nu stiger den ikke en- 
gang op til Hansebodlægret. Endelig bleve Levninger af 
Birk fundne i Yaldalen ovenfor Birkens nuværende Grændse. 
Dette viser, at Yegetationsgrændserne ere sunkne, og der 
stiller sig da de Spørgsmaal : Hvor høit har Furen og Birken 
gaaet ? Hvad er Grunden til denne Synken af deres Grændser ? 
For at kunne afgjøre, hvor høit Furen og Birken engang 
kan have steget paa Hardangervidden, maa der naturligvis 
anstilles omhyggelige Undersøgelser i de høiereliggende Myre. 
Da man ikke ubetinget tør stole paa Opgiften om Fund af 
Furestubber ved Normandslaagen, vil Grændsen indtil videre 
være ved Hallaskarsætrene, ca. 3200'. Om den større Del af 
Lavlandsfloraen i Hardanger og Bøldal er indvandret did over 
Vidden, vil derfor ogsaa henstaa uafgjort, indtil man er istand 
til at bestemme, hvor høit Yegetationsgrændserne engang have 
steget paa Yidden. Grunden til, at Yegetationsgrændserne 
synke, kan ikke alene søges i Landets Stigning, som kun ud- 
gjør 5 — 600' siden Istiden, men staar vistnok i Forbindelse 
med de klimatiske Forandringer, som Landet antages at have 
undergaaet*). 
Jeg skal her ikke undlade at gjøre opmærksom paa Sæ- 
trenes store Yedforbrug, som vistnok har medvirket til Skovens 
Ødelæggelse. Yed Hallaskarsætrene kunne gamle Folk erindre 
stor Birkeskov, nu tinder man kun nogle faa forkrøblede Birke- 
trær; til Brændsel maa benyttes Dværgbirk og Ener, som 
tages med Boden, saa de ogsaa begynde at forsvinde omkring 
Sætrene. Dette var især Tilfældet ved Litlossæter, hvor alt 
brændbart var udryddet i en vid Omkreds, saa man maatte 
f ) Se A* Blytt, 1. c. 
