Den norske Nordhavsexpedition. 87 
temmelig stærke Bindevævstraade, og indtager Dyrets hele 
Længde. De aftage noget i Bredde, saavel mod den forreste 
som hagerste Ende. Fortil fæste de sig paa Mundskivens 
y der ste Band, just ved Grunden af en Tentakel, sende Fibre 
hen til den indre Del af Mundskiven lige til Mun dr anden . 
Der, hvor Længdemusklerne fæste sig paa Skiveranden, frem- 
kommer, idet Fibrene vige fra hverandre, et spidsvinklet Bum, 
der opfyldes af Badialnerven og Karret. Bagti] fæstede sig 
paa Kloaken rundt om dennes Aabning. Længdemusklernes 
Fibriller ere forgrenede og anastomosere med hverandre. Hele 
Muskellaget er beklædt af et flimrende Peritoneum, der for- 
uden Epithelet bestaar af et tyndt gj ennemsigtigt Bindevæv, 
hvori sees enkelte Muskelfibre. 
I det tidligere beskrevne hyaline Bindevæv findes leiret 
Kalklegemer af forskjellig Størrelse og Form og i forskjellig 
Mængde. Disse Kalklegemer ligge noget under Epithellaget 
og rage ikke op i dette. De fremtræde under 3 Former, 
nemlig som Spikier, som Bosetter og som Net. Spiklerne fin- 
des overalt; men i størst Mængde paa Byggen. De vise sig 
fornemmelig i to Størrelser, hvorfor vi ville benævne dem de 
smaa og de store Spikier. De smaa ere mere eller mindre 
krumbøiede, kun enkeltvis ganske lige, have en Knude paa 
Midten, imedens Enderne ere tildels afstumpede og finttakkede, 
Fig. 6, a. De ligne meget de Spikier, som findes i Irpa’s 
Hud, kun ere de meget mindre, 0,024 mm. lange og 0,002 
mm. tykke. Disse smaa Spikier ligge dels spredte enkeltvis, 
saasom paa Bugfladen, dels ere de sammenpakkede i Höbe, 
Fig. 4, f. 6, b. 7, dels indtage de et eller flere Lag. Det er 
især paa Bygfladen, at de ere tilstede i store Masser. De 
store Spikier ere snart lige, snart ere de mere eller mindre 
krumbøiede og besatte med stærke Takker, Fig. 8; ikke saa 
sjeldent forgrene de sig, og da ere Grenene takkede, Fig. 9. 
De have en noget forskjellig Størrelse, i Almindelighed ind- 
tage de en Længde af 0,357 mm. og en Tykkelse af 0,008 mm. 
Saavel de store, som smaa Spikier, findes i størst Mængde 
paa Byggen, i Fødderne, Fig. 10, i Tentaklerne og Bygpa- 
pillerne, imedens de ere temmelig sparsomme paa Bugen. 
I Mnndskivens Hud findes, foruden de smaa Spikier, der her 
ere vinklede og tæt besatte med Takker, Fig. 11, dels roset- 
formige Kalklegemer, som bestaa af et Conglomerat af lan- 
