112 
D. C. Danielssen og J. Koren. 
store Masker. Denne Anordning af Bindevævslegem erne have 
ikke saa ganske lidet tilfælles med det saakaldte Slimvæv 
kos køiere Dyr. Det hyaline Bindevæv gaar over i et tyde- 
lig udpræget fibrillært, hvori Fibrene ligge lagvis Fig 5, b, 
b med mellemliggende Lag hyalint Bindevæv, Fig. 5, c, c. 
Det er væsentlig i dette de ovenomtalte forgrenede Binde- 
vævseeller lindes ; men de saaes ogsaa — dog meget sparsomt 
— i de librillære Lag. Disse danne tilsammen et næsten 
dobbelt saa bredt Belte, som det hyaline Bindevævslag. Det 
fibrillære Bindevæv støder umiddelbart til Bingmusklerne, 
der ikke afbrydes af Længdemusklerne eller R-adialnerverne, 
men gaa rundt hele Kroppen. De 5 Længdemuskler, der for- 
til fæste sig paa den udvendige hule Flade af Badialstyk- 
kernes Processer, og bagtil omkring Analaabningen, ere enkle 
og bundne til Bingmusklerne ved Bindevæv. Hele Muskel- 
laget er beklædt af Peritoneum med et flimrende Epithel- 
overtræk. Fra dette, især fortil ved Kalkringen, lindes de 
af Théel omtalte Legemer, der rage frit ind i Kropshulheden. 
Foruden de af ham afbildede to Former lindes der ogsaa 
flere andre, der nærme sig noget de af os nævnte hos M. 
Binkii, og som kun maa befragtes som forskjellige Udviklings- 
stadier. De af Théel særskilt beskrevne Celler, der findes 
paa de sphæriske eller ovale Legemer, og hvortil han tror 
at have fundet Nervegrene, ere efter vor Formening ikke 
andet end Epithelcellerne paa Peritoneum, der danner disse 
Legemers Overtræk, hvor de ere temmelig spredte. — I det 
hyaline Parti af Bindevævet, nærmest Epithellaget, ere Hju- 
lene leirede. De findes især paa Bygfladen, hvor de ligge 
temmelig tæt til hverandre, naar Dyret er noget kontraheret; 
men spredes alt eftersom Kroppen udvider sig. Paa Bugfla- 
den ere de y der st sparsomme og vanskelig at finde. Hjule- 
nes Centraldel er paa den indre Flade forsynet med en rund 
Knop, Fig. 5, forresten ere de saa vel beskrevne af Dr. Théel, 
at vi kunne henvise dertil. De ligge flade i Huden, rage 
ikke over dennes Niveau, og ere ikke stilkede. Dr. Théel 
beskriver et eget Slags Celler, der ligge i Grupper, næsten 
som Drueklaser paa enkelte Steder i Huden, saavel hos M. 
brevis, som hos Trochoderma elegans; ogsaa vi have seet 
lignende; men vi ere tilbøielige til at antage dem for koagu- 
lerede Celler af Kropsvædsken, der tilfældigvis ere komne 
