130 D. C. Danielssen og J. Koren. 
af et meget langt og rundt Skaft, der som oftest er afrundet paa 
den fri Ende, Fig. 18, a, og en bredere Del, eller Blad, der 
er næsten rundt, temmelig tykt og forsynet med en stor 
Mængde Huller, Fig. 18, b. Det er disse bredere Dele med 
deres afrundede Rande, der støder til hverandre og danne 
Stjernens Centrum, imedens Skafterne danne Straalerne, Fig. 
16, 18. Til Midten af Stjernens Centrum er fæstet ved 
Bindevæv et bevægeligt Kalkanker, Fig. 16, 18. Anker- 
stokken er rund, meget lang, og den Del, der er fæstet 
til Spatelbladene, har 5 — 6 listeformige Fremstaaenheder, 
alt eftersom Stjernen dannes af 5 eller 6 Stave, Fig. 
18, c. Ankerets Kløer ere lange og tilspidsede, og paa 
deres ydre konvexe Kand ere tre Takker, Fig. 18, d. — An- 
keret kan bevæge sig til alle Sider ved sin ligamentøse Sam- 
menheftning. — Hverken i Mundskiven eller Tentaklernes 
Hud findes Kalk. 
Fordøielsesorganerne : Tarmen danner de sædvanlige to 
Bøininger og gaar da med en temmelig lige Kectum over i 
Kloaken. Fig. 14, c. Denne er langstrakt oval, og fra dens 
forreste Del udgaar paa hver Side af Kectum et Tarmappen- 
dix (Respiration srør) Fig. 14, d. Det venstre, Fig. 14, e har 
en temmelig kort, næsten nøgen Stamme, fra hvis forreste 
Ende udgaar en kort Gren, der deler sig i utallige større og 
mindre Blærer, som antage Formen af en Drueklase. Det 
høii e Appendix, Fig. 14, f, er meget langt, fæster sig paa 3 
af Kalkringens Radialprocesser og er paa hele Længden for- 
synet med større og mindre Blærer, der dels sidde enkeltvis, 
dels i mindre Grupper med lange Mellemrum. Forøvrigt er 
Tarmen i histologisk-anatomisk Henseende ganske overens- 
stemmende med den, der af os er beskreven hos Trochostoma 
Thomsonii. 
Det indre Skelet, Kalkringen, Fig. 19, bestaar af 10 
Stykker, 5 Radialstykker og 5 Interradialstykker, hvilke hos 
unge Dyr ere bundne sammen med Bindevæv, saa de kunne 
skilles fra hverandre, imedens de hos ældre Dyr ere fuldstæn- 
dig sammenvoxede ; Sømmene ere ganske forkalkede, saa de 
enkelte Stykker ikke kunne skilles fra hverandre, hverken 
med Kniven eller kaustisk Kali. Kadialstykkerne, Fig. 19, 
a, ere 4 m. m. lange og 2 m. m. brede; paa Legemets udven- 
