144 Leonhard Stej neger. 
Gallinula chlor opus (L.) 
Blandt flere Exemplarer her fra Omegnen findes i Museets 
Samlinger et gammelt og et ungt Individ, hegge skudt d. 23 
September 1873. 
Cygnus bewickii Y ARR. 
I 1835 blev et Exemplar af denne Art skudt vedMjøsen. 
Ifølge Collett (Norges Fugle p. 61, Noten) har Hr. Prof. 
Esmark rejstTvil angaaende Bestemmelsens Pigtighed. Imid- 
lertid har Hr. Prof. PASCH, der selv saa Exemplaret, senere 
mundtligt forsikret mig, at det utvilsomt tilhørte denne Art. 
Hvorledes det end forholder sig hermed, blir den ialfald 
nu at indlemme i Landets Fauna, idet et Exemplar er skudt 
paa Sole ved Stavanger d. 16 Januar 1879 og pryder denne 
Byes nyoprettede Museum, der sky der rask Fart under en 
nidkjær og dygtig Styrelse. 
En udførlig Beskrivelse turde være velkommen for mange, 
da en saadan mangler i de hos os almindeligst tilgjængelige 
Værker. 
Syn. 1830 Cygnus bewickii YaRRELL, Trans. Lin. Soc. XVI 
(p. 445) (nec Sw. & PlCH. 
1831 qv. C. americanus). 
1831 Cygnus islandicus Brm. Handb. Vög. Deutsch! p. 
832. 
1840 Cygnus minor Keys. & Blas. Wirbelth. Europ. p. 
LXXXII. 
1842 Cygnus melanorhinus Naumann, Vög. Deutsch! XI 
(p. 497).*) 
185? Cygnus altumi BÄDEKER (ubi?). 
Stavanger Mus. (g ad. skudt paa Sole d. 16 Januar 1879). 
I venstre Vinge er første Svingfjær 5 mm. kortere end 2den, 
denne 16 mm. kortere end 3dje, som er længst; 4de er 30 mm. 
kortere end 3dje, 5te 32 mm. kortere end 4de. I højre Vinge 
er Iste Svingfjær noget kortere, idet den er 9 mm. kortere 
end 2den. De længste Arms vin gfj ær rækker ca. 15 mm. ud 
over længste Haandsvingfjær. 
®) Gtiebel, Tkesaur. Orn. I citerer: Wiegm. Arch. IV 1888 p. 361, Taf. 
9, men fejlagtigt; i den paa anførte Sted indtagne Afhandling af Naumann 
om denne Art opføres den under Navnet islandicus Brm. og melanorhi- 
nus nævnes ikke. 
