145 
Bidrag til Vestlandets ornithologiske Fauna. 
Farven er ren hvid; Hovedet og øvre Del af Halsen med 
rustgule Fjærkanter, der staar tættest paa Pandevinkelen. Næb- 
bet sort, ved Roden, ca. 15 mm bag Næseborene tilligemed de 
nøgne Tøjler rødbrune (nu i tørret Tilstand; frisk har disse Dele 
gul Farve). Fødderne sorte. 
Størrelsen findes angivet i nedenstaaende Tabel, af hvilken 
tillige fremgaar, i hvor høj Grad denne Art afviger fra Cygnus 
musicus Bechst. ved sine ringere Dimensjoner. 
Fra Næb- 
a 
Tæernes Længde 
fH 
<d 
ni 
spids til 
Si 
<D £ 
med Negl. 
Art. 
Lokalitet 
og Tid. 
bn 
*03 
Frem- 
kant af 
pH © 
«•§ 
w SS 
j_j cp 
sd 
CD 
03 
5h 
sd 
<D 
sd 
CD 
bß 
a 
O 
Ö 
"fc> 
p- 
o 
så 
4-3 
Mit. 
Ti 
d 
H 
M 
i> 
<3 
•r-* 
w 
£ 
CD 
03 
8 
<D 
fc £ 
0 
Ö 
hH 
PQ 
g 
c 
bewicJcii 
Sole 
mm. 
mm. 
mm. 
16 /i 79 
6 ad. 
84 
38 
112 
26 
110 
125 
90 
20 
95 
173 
555 
c. 
musicus 
Bergen 
27 A 70 
cfj un 
103 
48 
137 
31 
146 
157 
122 
28 
118 
150 
620 
Forskjellen i Størrelse er især betydelig for Tæernes Ved- 
kommende; det er ogsaa straks ved første Øjekast paafaldende, 
hvor smaa Fødder Bewick’s Svane har. — Et andet Skjelmærke, 
som er let at iagttage især paa friskskudte Individer, viser sig i 
det Gules forskjellige Udbredning paa Næbbet. Som det af om- 
staaende Træsnit vil sees, strækker denne Farve sig hos C. bewickii 
paa langt nær ikke til Næseborene, medens den hos C. musicus 
gaar hen under eller fremfor disse. 
I denne Forbindelse skal jeg tillade mig at beskrive den 
ovenfor maalte Ungfugl af 
4 
Cygnus musicus Bechst. 
Berg. Mus. (cf jun. skndt ved Bergen d. 27 Februar 1870). 
Hovedet oventil og paa Siderne temmelig mørkt brunagtig 
graat med rustfarvede Fjærbræmme; Hagen og Struben lysere; 
en smudsighvid Ring om Øjnene. Oversiden violetagtig graa med 
isabelfarvede Fjærkanter undtagen paa Halsryggen, hvor disse er 
rustfarvede; under smudsighvid med gulagtig Anstrygning. 
Angaaende Dimensjonerne se Tabellen ovenfor. 
Nyt Magazin f. Naturv. XXV. III. 
10 
