Resultater fra den norske Nordhavsexpedition. 239 
fald viste sig at bestå af magnesia foruden en smule jern- og 
fosforsyre og neppe mærkelige spor af kulsyre. Inddamper 
man derimod en liter søvand til dens kalve volum, så danner 
der sig et bundfald, som for den største del består af gibs 
og kulsur kalk og kun indeholder små mængder magnesia. 
Men hvorvidt den kulsure kalk, som i dette tilfælde udskil- 
1er sig, virkelig fra begyndelsen af har været opløst som så- 
dan i sø våndet, kan naturligvis ikke afgjøres ved dette for- 
søg. Tvertimod synes det med megen rimelighed at fremgå 
af hr. Tornøes undersøgelser over kulsyren i søvandet, at 
denne fortrinsvis må være bundet til natron som dobbelt kul- 
surt salt. 
Yed videre inddampning af søvandet. udskilles gibs og 
klornatrium. 
Endnu efterat hovedmassen af kogsaltet har afsat sig, 
indeholder moderluden alle de kali- og magnesiasalte, der fra 
begyndelsen af har været tilstede i våndet. I en sådan mo- 
derlud fra 20 liter søvand lykkedes det mig at påvise jod 
efter den af Koetstorfer *) angivne methode. Ved af kjøling 
under 0° udskilte den krystaller af svovlsurt natron, ved 
høiere temperatur svovlsurt magnesia. 
Forchhammer angiver i sin afhandling om søvandet, at 
han flere gange har fundet svovlvandstof i de hjemsendte 
prøver. Han tilføier imidlertid, at denne forbindelse muli- 
gens kan være opstået ved en mindre omhyggelig rensning 
af flaskerne; men i enkelte tilfælde føler han sig dog forvis- 
set om, at den må have dannet sig af søvandets egne be- 
standdele. Jeg har aldrig kunnet opdage den karakteristiske 
lugt af denne gas ved åbningen af de fra expeditionen med- 
bragte vandprøver. Selv nogle af disse, der undtagelsesvis 
var blevne opbevarede i almindelige, med korkproppe forsy- 
nede, flasker og først åbntde efter et par års forløb befand- 
tes at være fuldkommen lugtfrie. Efter Forchhammers me- 
ning skulde svovlvandstoffet have dannet sig ved oxydation 
af de organiske stoffe på de svovlsure saltes bekostning. 
Forat bestemme søvandets organiske bestanddele benyttede 
Forchhammer kogning med kamæleon, og indførte derved en 
methode, der som bekjendt senere har fået en udstrakt an- 
0 Zeitschrift für anal. Chemie 1878 S. 305. 
