244 Ludvig Scbmelck. 
R. Fresenius har (Zeitschrift für anal. Chemie 9, S. 52) undersøgt for- 
skjellige saltes opløsende eller forurensende evne ligeoverfor den svovlsure 
baryt og fundet, at klornatrium ikke har nogen skadelig indfly deise på 
svovlsyrebeStemmelsen. 
Yed analyser, der kræver en speciei nøiagtighed, har altså dette blot 
sin rigtighed under forudsætning af, at bundfaldet får anledning til at af- 
sætte sig i kulden. Hvorvidt Fresenius ved sine forsøg har iagttaget denne 
forsigtighedsregel, fremgår ikke af hans af handling, men differentserne mel- 
lem to svovlsyrebestemmelser, han har udført med eller uden indvirkning af 
klornatrium, falder ialfald til fordel for den svovlsure baryts opløslighed, om 
de end er for ubetydelige til at kunne tages med i betragtning ved en en- 
kelt bestemmelse. Den svovlsure baryts opløselighed i koldt søvand er neppe 
påviselig. Yed tilsætning af en fortyndet klorbariumopløsning fremkommer 
her bundfaldet ligeså hurtig som i en opløsning af svovlsur kali i rent vand. 
Klormagnesium forekommer i altfor ringe mængde i søvandet til at kunne 
have nogen skadelig virkning ved svovlsyrebestemm eiserne. Jeg har des- 
uden ved forsøg overbevist mig om, at selv en mere koncentreret opløsning 
af dette salt ikke har nogen mærkelig indfly deise på udfældningen af den 
svovlsure baryt. 
Kali. 
Denne bestemmelse, der kræver lang tid og omstænde- 
ligt arbeide, bar jeg, som for sagt, kun udført i nogle få 
vandprøver. Hertil bar j eg anvendt omtrent 50 gr. søvand 
og fraskilt kalk og magnesia efter den af Classen 1 ) angivne 
metbode med oxalsur ammoniak, alkobol og edikkesyre. Fil- 
tratet blev inddampet til tørbed, ammoniaks altet bortjaget, 
og den tilbageblevne saltmasse befriet fra svo vlsyre ved gj en- 
tagne glødninger med et overskud af salmiak. De samlede 
klorider blev derpå opløste i vand, overførte i platindobbelt- 
salte og derpå behandlede efter den metbode, der af Frese- 
nius foreskrives til bestemmelsen af kali og natron i mine- 
ralvand. Det er imidlertid meget vanskelig at få al svovl- 
syre fjernet ved afdampning med salmiak, og det frem stillede 
kaliumplatinklorid indeboldt derfor altid spor af svovlsure 
salte. Der er således en muligbed for, at de fundne kali- 
mængder er noget for bøie, skjønt bestemmelserne i de for- 
skjellige vandprøver stemmer nogenlunde godt overens med 
binanden. 
— 
0 Zeitschrift für anal. Chemie 18, S. 873. 
