Norske apatitforekomster. 259 
eller lidt mindre. Følgende analyser er os velvilligt over- 
ladte til afbenyttelse: 
No. I (Hr. 
S. Wleugell) 
II (Hr. Johan 
SiO, . 
. . 54.00 
55.50 
A1 2 0 3 
. . 24.13 
23.55 
CaO . 
. . 7.89 
7.50 
MgO . 
. . 0.95 
0.25 
k 2 o . 
. 
0.15 
Na 2 0 . 
. 
10.22 
h 2 o . 
. . 1.22 
1.91 
99.08. 
Den specifike vægt af denne mærkelige bergart er i de 
forskjellige afæn dringer noget afvigende. En lys folieret 
varietet 2.78; en mørkere finkornig var 2.89. 
Forøvrigt findes på Ødegården på fire punkter (s. fig. 2) 
også en almindelig mørkviolet gabbro, bvoraf efter vor me- 
ning ved omvandling, den omtalte skapolit-bornblendesten er 
fremgaaet. 
Det nævnte bælte af «skapolit-bornblendesten» overskj se- 
res af to storkornige granitgange, som efter udseendet at 
dømme tilbører de ældre, bidtil ikke udenfor grundfj eldet 
fundne granitgange; denne omstændigbed taler for, at Øde- 
gårdens gabbro måske er ældre end de i andre egne af lan- 
det gjennem sparagmit- og silurformationen opsættende gab- 
bromasser. 
I «skapolit-bornblendestenen» — b verken i grundfj eldets 
skikter eller i graniten eller i de små partier af almindelig 
mørk gabbro — forekommer de for denne lokalitet så karak- 
teristiske rige gange De kan i kortbed betegnes som apa- 
titførende glimmergange. En brun magnesiaglimmer er 
nemlig på mange af gangene næsten eneste mineral, kun led- 
* saget af grøn enstatit (byppig) og små klumper af apatit. 
Eftersom nu glimmer mængden aftager og apatitens mængde 
tiltager, forandres gangenes karakter. De rigere gange ud- 
mærker sig ved, at glimmeren i større eller mindre mægtig- 
bed alene indtager sidepartierne, ren apatit derimod midten 
af gangene. 
Med hensyn til gangenes indbyrdes beliggenhed i forhold 
