262 
W. C. Brøgger og H. H. Reusch. 
Nær ved befinder sig en liden, 8 tommer mægtig gang, 
der ved sit mineralindhold adskiller sig fra Ødegardens al- 
mindelige gange; knn dens vestlige del bestod som ellers af 
glimmer og apatit, i den østlige erstattedes glimmeren af 
bornblende; bornblenden var der, hvor den stødte til side- 
stenen, finkornig, benimod apatiten i midten af gangen der- 
imod storkrystallinsk. Hornblende forekom forresten også 
ved flere andre af Ødegardens gange, dels erstattende glim- 
meren, dels sammen med denne. Snart er den ravnsort og fin- 
kornig, i de mindre årer, snart brnn og storkrystallinsk, på 
gangene. 
Fig. 8, som forestiller en 9 tommer mægtig tveråre ved 
gangen no. 6, kan tjene til at anskueliggjøre i enkeltbederne 
glimmerens forekomstmåde på Ødegårdens gange. 
I de til sidestenen grændsende dele af gangen er glim- 
meren bestandig finkornig og gjerne opfyldt af små apatit- 
korn. Glimm er skjællene ligger almindeligvis om hverandre 
uden orden; undertiden kan man dog se spor til en parallel- 
struktur, hvis retning er skj ævtstillet i forhold til gangens 
begrændsningsflader. Mod gangens midte bliver glimmeren be- 
standig mere grovkrystallinsk, vi bar seet plader på mindst 
Va Q fod. Disse større plader er ofte bølgeformet krusede, 
snoede og brudte og ligger undertiden midt inde i apatiten. 
No. 8 er en almindelig apatitførende glimmergang, der i 
dagen var synlig på en strækning af 60 fod; mod V, bvor 
gangen udkilte sig, så man i fortsættelsen af den en 86 fod 
lang zone af «sandberg», der repræsenterer gangen, som fort- 
sætter på dybet, bvad man bar erfaret ved orter 
No. 9 bavde af alle gange indtil vort besøg forholdt sig 
som den regelmæssigste, idet apatiten kun for en del havde 
optrådt klumpvis, men i regelen bavde boldt sig pladeformig 
i gangens midte, adskilt fra sidestenen ved en for det meste 
er tilrundede; gangene med «sandberget» synes at være mere påvirket 
af skuringen end den omgivende hårdere bergart. Yi kan her ikke und- 
lade at meddele et i sit slags maaske enestaaende eksempel på krydsende 
skuringsstriber. Det hg. 1 afbildede glimmerstykke skriver sig fra 
glimmergang no. 3; vi har selv hugget det ud af f j eldet, hvis hældning 
på dette punkt var omtrent 40°. Den bløde glimmermasse synes at være 
særdeles skikket til at modtage de, fineste striber. Den overleirede 1er 
har beskyttet dem indtil denne dag. 
