Norske apatitforekomster. 283 
da målingerne på kjerulfinen ikke kunde ansees nøiagtige 
nok til derpå at begründe et axeforbold for denne varietet. 
De almindeligste former, der er overveiende uddannede i 
de meget vekslende typer og kombinationer, er ooP'2 og på 
enden £P'<x>. Mærkeligt erdet, at kjerulfinkrystallerne viser 
en ganske asymmetrisk udvikling af de på samme optrædende 
former; hvorvidt dette skyldes en af det asymmetriske kry- 
stalsystem afhængig mangel på symmetri eller kun er tilfæl- 
digt, lod sig hverken ved målingerne eller den optiske under- 
søgelse afgjøre med nogen sikkerhed. 
Af de beregnede vinkler hidsættes nogle af de vigtigste: 
coP'2 : <x>P'2= 122° 25' (på siden) 
OD p :oo P = 84° 34' 
2P'c»:2P'c»= 69° 5372' 
P'2 : P'2 = 106° 16' 
P^> : coP~cv — 116° 35'. 
De optiske axers plan er ligesom hos wagneriten sym- 
metriplanet. Dispersion inclinée. Optisk negativ p > v. Af 
målinger på lodret på den første og lodret på den an- 
den middellinie sl ebne plader besterntes for Na-lys den virke- 
lige vinkel mellem de optiske axer til 37° 49' og den midlere 
brydningsexponent ß for samme = 1.5313. — Den spidse 
bissektrix danner med den krystallografiske vertikalaxe en 
vinkel af omtrent 21° 30' (hos den ægte wagnerit efter Des 
Cloizeaux næsten parallel denne axe) og træder ud i den 
spidse vinkel mellem axerne a og c. 
Kry stall erne synes meget tilbøielige til at forvitre, idet 
de fleste næsten fuldstændig er omvandlede til en hvid ugjen- 
nemsigtig eller halvgjennemsigtig substans og altid er gjennem- 
satte af årer af denne; denne substans er efter Pisani apatit. 
Enkelte krystaller var dog vakkert vingule, fuldstændig gjen- 
nemsigtige og kun ubetydelig forvitrede*). 
*) Om kjerulfinen se forøvrigt foruden von KobelPs opsatser: Bauer (Zeit- 
schr. d. deutsch, geol. Gesellsch. 1875, B. 27, S. 230), Pisani (Bulletin 
de la soc. minéralogique d. France 2. 43. 1879). I den sidste afhand- 
ling meddeles en analyse af de beskrevne krystaller fra Nedre-Havredal, 
hvoraf i forbindelse med krystallernes prismevinkel Pisani først fremlagde 
beviset for, at kjerulfinen er en wagneritvarietet. 
