48 
men lierefter bliver den ringere og ved 4—5 Aars Alderen 
er den omtrent lige for begge Kjmi. I de senere Alders- 
perioder fra 15 — 40 Aar er vistnok Dodeliglieden noget 
storre for Qvindekjonnets Vedkommende, men Ligevaigt kan 
dog ei her ved bringes tilveie. 
Denne i alle Lande overveiende Dodelighed af Mand- 
kjonnet i de forste Leveaar, er omtrent ligesaa dunkel i 
sin Grimd, som Dodeligheden af dette Kjon i Modersiiv; 
tlii de givne Forklaringer, hentede fra Betragtningen af 
Drengebornenes Storrelse og det heraf foigende Besvser un- 
der Fodseleip ere j>aa ingen Maade bevisende. Kjends- 
gjerningen liar derfor ogsaa givet enkelte Forfattere An- 
ledning til den Faastand, at Mandkjonnet, som man gjerne 
])leier at kalde det staBrke Kjon^ med Hensvn til den indre 
organiske Livskraft i Virkeliglieden er det svagere Kjon, 
og at det derfor lettere ligger under for alle Slags skade- 
lige Inddydelser. Endnu et Factum fortjener at tages med 
i Betragtningen, naar Talen er om Misforlioldet nicllem 
Kjonnene, og det er, at det relative Overskud af ]\Iandkjon 
for iioigte Borns Vedkommende i det Hele viser sig mindre 
end for de A^gtes, livilket isier i de Lande, livor A^]gte- 
skab mellem Fattigfolk er forbudt f. Ex. i Here af Tysk- 
lands Stater, — kan faae en temmelig stor Betydning. Und- 
tagelse fra denne Regel ere meget faa og gjmlde kun for 
kortere Tidsrum, saaledes i Danmark for en Tid af 10 x\ar 
og i England for en Periode af 3 iVar, men, som anfort, 
falder Erfaringen lierom i det Store derlien ud, at Drenge- 
tallet formindskes lios Afkommet udenfor ^Egteskab. 
Efter at Sussmilcli liavde paaviist den for store Sam- 
fund gjaeldende Regel, at der fodes flere Drenge end Piger, 
blev det en naturlig Folge, at andre Forskere begyndte 
nsermere at studere denne formentlige Naturlov, for om mu- 
