hen til at skaffe Qvinden et uafli^engigt Standpmikt i 8am- 
fundet, ligesom de mange 8tit‘telser og Legater til Giinst 
for a3ldre iigifte Fruentimmer tyder hen paa en forhoiet Trang 
til at forsorges. Aarsagen til denne Strmben tor dog nok 
for en god Deel soges deri, at Qvindens Vmrdighed mi 
trmder mere i Forgrnnden i Forhindelse med eller som Folge 
af en mere eller mindre herettiget Erkjendelse af hendes 
Tilsidesiettelse for Manden, uagtet Natiiren formenes at have 
givet hende samnie Ket og samine Evner. Emancipations- 
bestra3belsen bar ntvivlsomt fiild Berettigelse, hvor Qvinden 
er undertrykt, men om dette kan siges med Hensyn til 
vore Forholde, er derimod meget tvivFomt. Hvor Lovene 
ikke Imgge noget positivt Hinder for Qvindens Udvikling i 
alle de Rethinger^ hvortil him ifolge sin Samfundsstilling kan 
og bor stra3be, der tienker jeg, er det gjort, som med Rime- 
lighed kan forlanges, tin alle kimstige Anstrsengelser i det 
Meed at fore Qvinden ind i Livets meest virksomme og 
travle Fan*d skidle formodentlig i Langden vise sig at vsere 
forfeilede, idet de ville collidere med det x4.rbeide Manden 
bedre, luirtigere og sikkrere kan gjennemfore i det Store, 
Det viser sig jo bestemt fra Rarndommen af, Imiige forend 
nogen Opdragelse bar gjort sin Indflydelse gjj»ldende, 
at Qvindekjonnets natnrlige Tilboielighed til Livets Sysler 
gaar i en heel anden Retning end Mandkjonnets, og dette 
tydelige Fingerpeg bor ei tabes af Syne. Om Naturstu- 
diet kimde vinde sig frein til et sikkrere Standpimkt med 
Hensyn til Betingelserne for den nu stedfindende Overvaegt 
af Qvindekjon, og den vimdne Erfaring efterhaanden gaae 
ind i Befolkningens Erkjendelse, turde dette Misforhold 
tabe sig og Qvinden tinde selv sin bedste Lykke og meest 
tilfredsstillende Adrksomhed inden en Kreds, hvor him mer- 
mest foler sig hjemme. Ingen forstaar at pleie det spade 
