haf, halier koksalt i upplosning; deri lefver den alideles 
dfvervagande rikedomen af sadana organiska vasen^ 8om 
tillhora vattnet. Men floder ocli sjoar liaiVa vasendtligeu 
halVet att tacka for sin tillvaro, genom fordunstning sti- 
ger vattnet nr hatVet, fores i atmosferen, nedfaller (ifver 
landet, sainlas i dess lialiglieter, oeli en gang der, iitan 
koksalt, ilr det ett hem for belt andra organismer, sak- 
nar belt oeh liallit vissa i hafvet magtigt utbildade ty- 
per, men npptar andra, som hafvet ej eger, da det t. ex. 
med landet deltager i insektverldens ntveckling. Ater soka 
sotvattnen hafvet, orakneliga vattendrag tomma sig deri, 
regelbnndet eller med valdsamma flbden, och fora (lit 
otaliga mangder af sina snacker, sina mnsslor, insekter, 
iigg, larfver, utbildade individer, men aldrig nagonstiides 
tinner man, att dessa ntvecklat sig eller bosatt sig i haf- 
vet, der detta bar sin normala salta, aldrig tinner man 
der sniickor af Limnjeernas, Paludinornas sliigten eller miiss- 
lor af Unio och Anodonta, o. s. v. Nar hafvet af haftig 
storm drifves in i ett sbtvatten, fbrgas detta s tiskar i tnsen- 
tal; tiyttar man lefvande sbtvattensdjur t. ex. sniickor eller 
mnsslor i vatten af 4 procents salthalt, sa dbdas de. Der- 
emot, nar t. ex. i Christiania-viken genom tlodernas sval- 
lande en stor mangd sbtt vatten tlbdar nt och betaeker 
hafsA^attnet , ser man agnmnsslan, Mytilus edulis, som 
lefver i vattenbrynet, i tiisental dbdas deraf. 8a tiendtliga 
aro de bada vattnen mot hvarandras djiir. Hafvets begara 
ett visst rikt matt salt, sbtvattnets heldst intet, medelviigen 
tilfredsstaller ingendera. Derfbre ar Ostersjbn fattig. 
Man liar tormodat att Ostersjbn mahanda en gang va- 
rit rent af en insjb, som genom sina stora tilltlbden emot- 
tog mera vatten an ban genom afdnnstning fbrlorade, och 
som saledes horde stiga tills ban briit nt i hafvet, — att 
