91 
maade, af Offriiiger til Venus og Jiaechus; men selv disse 
Forvildelsers ulykkelige Offre vmkke vor MedMelse. Hvor 
meget mere berettiget, livor levende maa da ikke denne 
vmre, naar det gjadder en nm ^'Egtefadle, der liar tilbragt 
Nat og Dag ved sin elskede Mages 8ygeleie, svsevende 
niellem Haab og Frygt, indtil Forstanden omtaagedes; naar 
det angaaer en kjmrlig ]\Ioder, der med selvopoffrende Iver 
og inderlig 0mlied liar veiledet sit forvildede eller pleiet 
sit syge Bang indtil Fortvivlelsen greb hende; naar det 
tneffer en header eller Moder, der seer sin elskede Son op- 
sluges af Bolgerne eller sin Datter fortieres af Luerne, og 
— grilles af Vanvid; naar det vedrorer en nng Maud eller 
en nng Qvinde, der seer sig skuffet i sine glade, sine be- 
rettigede Forliaabninger^ sine KJ^erligliedsdromme og — 
styrtes i Baseri. 
Saadanne Tilfadde ere ikke saa ganske sjeldne. Tvert- 
imod yil enliver Sindssygekege og mange Andre liave seet 
Exemjiier af denne Art. De tilliore ingenlunde alene Ko- 
manerne disse lijerteskjmrende Skildringer af pludselig Sinds- 
sygdom som P'olge af Formldres eller Borns uventede eller 
rmdselsfiilde Dod, eller af stierkt og skammelig skiiffede 
Forliaalminger, ^Egteskabsbriid^ Opslag og lignende. Jeg 
bar seet adskilligt lierlien Horende, og kan derfor ikke nndres 
over, at saadanne Sceiier vmkke Almenliedens levende In- 
teresse; men disse Tilfadde bore dog mere til Undtagel- 
serne. Yigtigere, byppigere og derfor mere skikkede til 
at vedligebolde den almi.idelige Interesse for de Sindssyge 
ere de temmelige bverdagslige Begivenbeder, som dog ikke 
mindre end de bidtil skildrede have sin Bod i et kjarligt 
og omt Gemyt, i et velvilligt og blodt Sind. 
Fremfor Alt bor saaledes efter min Formening de Sinds- 
sygdomme famgsle vor Opmserksombed, vmkke og bebeste 
