112 
liten del af luftens syre skulle finnas narvarande under form 
af den modifikation, som beniimnes ozon; men de fbrsbk^ 
som blifvit gjorda att medelst starkelse och jodkaliiim adaga- 
lagga ozons narvaro i luften, ilro ej fiillt tillfbrlitliga, all- 
denstimd afven andra agentier an ozon, och bland dem 
Ijnset, forma farga stiirkelse vid narvaro af jodkaliiim. 
Chatins uppglft att ett ringa spar afjod alltid skulle hire- 
komma i atmosferen liar blifvit bestiiindt motsagd af an- 
dra experimentatorer. Afven Barrals erfarcnhet om fosfor- 
fdreningar i lulten torde belibfva bekraftelse. 
De sma partiklar af damm och stoft, hvilka sa ofta 
finnas i luften nppslamniade, kunna likval icke raknas till 
luftens bcstandsdelar; deremot fbrekoinma frbn och agg 
till mikroskopiska organismer sa konstant, att svarligen na- 
gon del af det luftlager, som narmast omgifver jordytan, 
kan anses vara fri derifran. 
Den vanliga fdrestallningen om respirationens forlopp 
och luftens andel deri gar i allmanhet derpa ut, att syret 
ur den inandade luften tviirt igcnom lungblasornas vUggar 
absorberas af det venbsa blodct, som derigenom forvandlas 
till arterielt, hvarefter samnia syre under blodets cirkula- 
tion oxiderar eller, sasom man afven brukar uttrycka sig, 
fdrbranner kroppens kolhaltiga bcstandsdelar, sa att kol- 
syra bildas, hvilken ater gbr blodet venbst och vid utand- 
ningen afskiljes ur det venbsa blodet, da detta kommerin 
i lungorna. Detta fbrestallningssatt kan viil vara rigtigt 
nog, men det ilr for allniant och tillatcr manget missfbr- 
stand och mangen rbtt kapital misstydning. 
For en nagorlunda rigtig insigt i res})irationsprocessens 
vasende aterstar annu att erhalla svar pa en mangd gan- 
ska vigtiga fragor, bland hvilka jag endast vill framhalla 
nagra, sasom: pa hvad siitt ar syrgasen af blodet upptagen. 
