22G 
en Basis, man liar valgt sig, til at opbygge luesten en 
livilkensomlielst iiti}re Bvgniiig paa, det Lar den nyere 
Tids Analyse tilstrmkkelig vist. Have nu disse Forestillin- 
g*er om Molekiilarknefternes Ymsen fort til Slutninger, som 
man ikke liar kimnet drage paa anden Maade, og have 
disse altid vieret rigtige? 
Capillar it etstlieorien lader sig udvikle uden deniie 
Forudsmtning, og det Eneste, som specielt resiilterer af den, 
er den af Laplace og Poisson fimdne Smtning, at Hoiden 
i Haaror ved forskjellige Temperatnrer er proportionel med 
Vsedskens Taitlied. Men denne Smtniug er faisk. 
I Elasticitetsiiereii forte den samme Antagelse 
Poisson til at bestemme Forlioldet meilem de to Elastici- 
tetsconstanter, men ogsaa dette viste sig iirigtigt. Man 
liar gjort Regningen om og tiiliyllet de sidste Consekvent- 
ser i en ikke summeret Siimmationsformel, men tor man 
fra saadaune Eesiiltater sliitte tilbage til Foriidsietningarnes 
Gyldighed? 
I Lyslairen liar Antageisen i Cantliy's Haand fort 
til vidimderlige Eesiiltater. Fra forst af tjente den iieni- 
lig til at forklare Lysets Farvespredning, men det viste 
sig da strax, at det tomme Euni ogsaa vilde sprede Lyset, 
med mindre man gjorde en bestemt Foriidsaitning om 
Krsefternes Natiir som Funktion af Afstanden. Herved tik 
vi da et rigtigt Indblik i de molekulcere Kra3fters Xatur, 
som man skiikle troe maatte fore os langt videre, men dette 
blev dog ikke Tilfaildet. Tvertiniod viste det sig her, livad 
der ogsaa gjentog sig paa andre Pimkter, for Exempel ved 
de Forudsa3tninger, der maatte tiifoies for at forklare Dob- 
beltbrydningen, at de nye Forutsmtninger kim kuiide bru- 
ges, livor man liavde fundet dem, yderligere Consekven- 
ser kunde og tiirde ikke drages. Men jeg skal ikke op- 
