234 
Heraf lacier sig- im for det Forste lullede den fiddst?endige 
Theori for Dobbeltbrvdniiig-en, idet man forst ganske ab- 
straherer fra dc smaa Storrelser ap. Kesnltaterne stemme 
overens med de bekjendte, for aaa vidt de lade dem con- 
trollere af Forsoget; men Residtanten af vore Lyscompo- 
santer konimer ikke gaimke til at falde sammen med den 
Retning, man liidtil bar antaget for Lyssyingningarne i 
Krystallerne. Denne sidste^ vor Resultant og B 0 ige])lanets 
Normal ligge i samme Plan, men Resiiltanten staaer lod- 
ret paa Lysstraalen og iigger saaledes ikke almindeligt i 
Rolgeplanet. Vilde vi derimod, livilket er, ganske vilkaar- 
ligtj antage vor Resultant bestemt ved Composanterne ty 
'•h "2 saa vilde den ikkc-periodiskc Del af samme gan- 
ske falde sammen med den antagne Retning af Lyssving- 
ningarne. 
Det viser sig tillige, at Legemerj der kim ere lagdelte 
i een Retning, blive negativ dobbeltbrydende. Dette stad- 
fcestes af de for omtaite Forsog af Schultze (Verb. d. 
rbeinl. Ges. 18). Ogsaa Krystaller, der fortrinsvis ere lag- 
delte lodret paa Axeii, maa have negativ Dobljcltbrydning. 
For det Andet udledes ved den omtaite Antegratioii, 
naar Hensyn tages til forste I^otens af de smaa Storrelser 
apy Tbeorien for den cirkubnre Polarisation overensstem- 
mende med Erfaringeii. Den afbmnger af de ulige Poten- 
ser af c(p og bortfalder ved en fuldkomme]i symmetrisk 
Anordning af Legemets Dele. 
For det Tredie udledes Loven for Farvespredningen, 
afbcengig af andre og boiere lige Potenser af ap. Det 
viser sig, at de violette Straaler med Nodvendigbed maa 
l)rydes stserkere, end de rode, med mindre der indtrmder 
