245 
er lige stor for alle Piinkter af et og samme Tva^rsnit paa 
Strommen. 
Jeg liar sclv beskja3ftig’et mig en Deel med Loveoe 
for Vaiidets Bevsegelse i begraiiidsede Leduinger med con- 
stant Vandforing, og jeg bar efterliaanden forelagt det 
Kongelige danske Videnskabernes Sclskab tvende Afliand- 
liiiger over dette Einne, den ene i April 1855, den anden 
i Mai 1861. I den forste af disse Afliandlinger liar jeg 
fremstillet Resiiltaterne af forskjellige Forsog over Vandets 
Bevmgelse i glaserede Rorledninger og udviklet de Love, soin 
freingik af disse Forsog; i den anden liar jeg givet en videre 
Udvikling af disse Love, og i Sierdelcslied en Fremstilling 
af de Me Vandsjieilsformer, livorunder en constant Strom 
ved givne Forlioid kan bevmge sig. Begge disse Arbeider 
ere imidlertid, ligesom alle tidligere Arbeider, baserede paa 
Hypotlicsen om Lagenes Parallelisme og den derpaa byggede 
Eytehveinske Lov tor Vandets Bevaigelse, der forudssetter, 
at Vaiidet med Undtagelse af de Partikler, soiii ligge gaii- 
ske nmr ved Ledningens Overflade, bevieger sig med samme 
Hastiglied i alle Punkter af det betragtede Tvmrsnit paa 
Strommen, en Foriidssetning, der tilnmrmelsesviis forer til 
rigtige Resultater, iiaar man betragter Middelhastiglieden 
som den tmlles Hastiglied, men aabenbart er langt fra at 
vmre naturtro. 
Efter denne Hypotliese betragtes nemlig Vandet paa 
en Maade som et fast Legeine, der glider langs med et 
andet, forniedelst Tyngdens Virkning, og lisemmes i dets 
Fart ved den Friction, som tinder Sted ved Ledningens 
Overflade; men at denne Betragtningsmaade er iirigtig, be- 
bover ingen videre Forklaring; nieget mere er det klart, 
at Strommen bor betragtes som et Bundt af Stromtraade, 
bvis transversale Diniensioner ere iiendeligt sniaa, og livori 
