246 
hver enkelt Traad bar sin saeregne Plastighed, der afhsen- 
ger af Ledningens Tvsersnitsform og Traadens Afstand fra 
Ledniiigens Overflade. 
Hvad jeg her skal have den ^re at ineddele, er kun 
en Oversigd over Residtaterne af en Undersogelse over Lo- 
vene for Vandets Beva*gelse i begra3ndsede Ledninger og i 
frie Stromme, bvilken jeg bar forelagt Videnskabernes Sel- 
skab i Modet den 12te Jimi d. A. i en Af handling, som i 
sin Heelbed vil blive trykt i Selskabets Skrifter, bvori jeg 
bar S 0 gt at bestemme Loven for Vandets virkelige Beva3- 
gelse, uafhsengigt af Hypothesen om Lagenes Parallelisme. 
Jeg skal da forst beinaerke, at ligesom jeg bestandigt 
bar havt Opnnerksombeden- benvendt paa det Unoiagtige 
ved den nsevnte Hypotbese og i mine tidligere Arbeider bar 
bentydet derpaa, saa bar jeg ogsaa i lang Tid, og navn- 
ligt siden Aaret 1853 jevnligt arbeidet paa at freinstille 
Lovene for Vandets Bevmgelse uafbsengigt af den na3vnte 
Hypotsese; men jeg bar va?ret nodt til at skride meget 
langsomt frem med min Undersogelse, af Mangel paa For- 
sog, som knnde lede Tanken frem til storre Klarbed. Min 
forste Betragtning var omtrent folgende: Naar Vandet be- 
vjeger sig i en Strom igjennem en Ledning, hvis Bund er 
et Plan, som bar et Fald h paa Lamgden /, og Vandspeilet 
er parallelt med Ledningens Bund, saa viser Erfaringen, 
at Strombastigbeden er constant for bele Lamgden I i en 
hvilkensomhelst given Dybde x under Vandspeilet. Men 
deraf folger, at den bevagende Kraft, som virker paa det 
Element eller den Stromtraad, der befinder sig i Dybden x 
under Vandspeilet, noiagtigt maa vare lige stor med den 
Modstand, som dette Element lider, og da denne Modstand 
kun kan bidrore fra den Friction, som Vandet lider ved 
at glide hen over det consecutive Element af Strommen, 
