247 
samt idet man, i Overeenssteramelse med den ellers be- 
kjendte Erfaring, antager, at denne Modstand voxer pro- 
portionalt med Qvadratet at* den relative Hastigdied, livor- 
med de omliandlede Stremelementer bevmge sig forbi hinan- 
den, kommer man til det Resnltat, at, naar Strnmliastiglie- 
den i Dybden betegnes ved v og Tyngdekraften frem- 
stilles ved_^ saint Fluidets Tmtlied betegnes ved p, saa 
kan lletingelsen for, at Stromelementets Hastigbed er con- 
stant, I'remstilles ved: 
idet er en af x naflimngig Storrelse. 
Ved at integrere denne Ligning tinder man Ligningen 
for Vandets Bevmgelse at vrnre folgende: 
hvori F, som er Vmrdien af v for . 2 ? = 0, betegner Strom- 
mens Hastigbed i Vandspeilet. 
Af ^langel paa Forsog maatte jeg blive staaende ved 
denne theoretiske Udvikling, indtil jeg tre Aar senere, i 
Slutningen af 1856, kom i Besiddelse af en Af handling af 
Capitain Boileau, Traite de la mesiire des Eanx couran- 
tes, Paris 1854, hvori den nmvnte Forfatter bl. A. bar med- 
deelt tvende Emkker af Forsog, som ere anstillede i Metz 
over Stromliastiglieden af Vandet i forskjellige Dybder af 
en Canal med et rectangiibert Tvmrsnit, der bavde en 
Itrede = 0,680™®‘®'’ og hvori Vandspeilet, som find parallelt 
med Ledningens Bund, bavde et Fald af 1 paa 1000. I 
den forste af disse Forsogsrmkker var Strommens Dybde 
= 0,348“, og i den anden Forsogsra?kke var Dybden kiin 
= 0,206“. I bemeldte Afhandling troer Capitain Boileau 
( 1 ) 
