286 
Niobsyran, sa t. ex. i det prof jag erhallit fran Bodenmais 
tillfalligtvis i ovanligt stor maiigd. Det beliofdes knappast 
den iipplysning, jag erlibll vid ett iiogare genomseende af 
jonrnallitteraturen, eller att Hermann serskilt fbrfaktat Tan- 
talsyrans fbrekomst i Bodeiimaisercolumbiten, for att styrka 
mig i den, som mig synes, ganska naturliga forutsattningen, 
att tvanne med hvarandra i sa hog grad analoga syror, 
som Taiital- ocli Niobsyran, kunna isomorft fbretrada livar- 
andras plats^ sa niycket mera, som det iir allom bekant, 
att de langt mera aflagsestaende sasom Titan, Tenn-, pol- 
framsyra o. s. v. kunna fungera som Niobsyrans substi- 
tuenter. 
Den gula chlorid, jag af Bodenmaisercolumbiten er- 
liallit, skulle, att domma af de af mig antagna seqviva- 
lenttalen, inneliallit omkring 71 pr. tantalclilorid. Den sam- 
tidigt bildade livita cliloriden hade den hvita Euxenitchlo- 
ridens sammansattning, gaf med saltsyra och Zink en in- 
tensivt svart, med tenn och till och med koppar och salt- 
syra en azurbla Ibsning, i alio saledes som Euxenitsyran. 
Dianreactionen var saledes erhallen med syra af Boden- 
maisercolumbiten, hvari Kobell sjelf aldrig furutsatt Diani- 
ums narvaro, under det Rose fbrklarat, att underniobsyran 
ej blir bla med metaller, som icke sbnderdela vatten. sa- 
som koppar. 
Tantalsyran, som synes sakna egenskaper att bilda 
en hvit oxichlorid, bfvergar saledes i den hygtigare gula, 
under det Niobium till stbrre delen stadnar i den mindre 
flygtiga hvita chloriden. 
Resultaterne af dessa fbrsbk niaste blifva de fbrut an- 
fbrda. Underniobsyran niaste med minskad inqvivalent 
upiihbjas till niobsyrans vardighet af hbgsta mbjliga syre- 
fbrening. 
