300 
Hvad der forekommer mig at vsere det mest cliarac- 
teristiske for deniie Egii, og som jeg derfor fremluever, 
er den store Udvikling af en grdn Skifer, na3rmest Cblo- 
ritskifer; den tindes i liele Oinegnen, og i overordenllg stor 
Msengde enkelte Steder, saaledes navnlig i Xiertieden af 
Minen. KSkiferen forekommer liyppig i afvexlende Lag 
med Gneiisen, undertiden saaledes at i stedetfor Gneus 
optra?der Feldspatli allene; disse Lag vexle undertiden saa- 
ledeSj at iUmgtiglieden kiin er en Fod, ja indtil faa Tom- 
mer; Feldspathen sender ogsaa liyppig Gauge lodret paa 
Seliaktene til det andet Feldspatlilag. 
Denne overveiende Udvikling af Chloritskiler liar 
jeg ikke seet omtalt for dette 8ted i Gronland og jeg troer 
ikke at den forekommer andre Steder i Gronland. 
Strygningeii af Skiferen er almindeligst V-0. (efter 
Comjiasset), dog liar jeg ogsaa iagttaget andre Iietninger; 
Lagene ere almindelig stierkt lieldende, liyppigst mod 8yd, 
men ere, undertiden nmsten lodrette. Talrige Gauge gjen- 
nenislijmre Lagene, dels Granit og 8yenit, dels Trap, sna- 
rest en Diabas, der byppigt er porpbyritisk udviklet; disse 
Trapgange ere aldrig, som i Nordgronland, dannende selv- 
stmndige Bjergniasser, men forekomme kun som under- 
ordnede i Gneusen og 8kiferne; Miegtigbeden af Gangene 
er forskjellig, fra en Fod til Here Alen, og byi)pig sende 
de Forgreninger hid i 8idestenen. — Gneuslagene ere un- 
dertiden bojede, og et 8ted navnlig bar jeg iakttaget imer- 
keligt bojede og vundne Lag. Ikke langt fra Minen bar 
Trappen omdannet den gjennembrudte Granit-Giieus saa- 
ledes, at man paa en balv 8nes Alen kan iagftage denne 
Omdannelse, idet Bjergarten gaaer fra den kornede Granit- 
Gneus over i en tad Felsit og derfra over i Traji; denne 
Felsit viser ber en mmrkelig siijleformig Afsondring. 
