312 
Oni ater en keniisk foreniiig* emellan de uti losning sam- 
maiitraffande kropparne eger rum, skulle, med bibeliallande 
af a ocb b sasom uttryck for deras ledningsmotstand, fbr- 
eniugens motstaiidiallmanbet blifva^ ^ ' . Att afvcn denna 
liypotes ar antaglig, derfbre tala syniierligast observatio- 
iierna N:ris 48, 06, 09 och 70, uti livilka eii syra ocb eii 
bas briiigas tillsanimaus, nemligeii svafvelsyra med natron, 
saltpetersyra med natron och ammoniak, saint klorvatesyra 
med natron, ocli uti livilka de observerede ledningsmot- 
standen iiro omkring tre eller fyra ganger storre an de 
beraknade. 
Visserligen anmarkes om observationen N:o 00, att 
den likasom N:o 04, uti livilken sednare salpetersyrans 
motstand uppmatits, ar osakeig men variationen iir mellan 
sadane gransor, att observationen dock bestyrker ifraga- 
varande antagande. 
Flera af observationerne afse sadane tall, uti livilka 
s. k. dubbel valfrandskap skiille gbra sig gallande, nem- 
ligen N:ris 40 — 45, 51^ — 50, 57—02, 77 — 82 och 104—109. 
Alla tyckas de gifva tillkanna, att, om tva salter DS 
och 13' S' sammanforas i en Ibsning, sa upiikomma saniina 
foreningar, som om sanima tvenne baser och syror under 
saltfornien B S' och B' S sammantraffa i Ibsningen, och 
dessa foreningar tyckas vara hvarken iiteslutande 13. S + B'S' 
oiler B'.S + BS' utan shdana partiela fbrbindelser mellan 
baserna och syrorna, att en del af B ar fbrenad med S 
och den aiidra delen af B med *S' saint likaledes en del 
af B' med *$ och den andra delen af B' med S'. 
Blandningarnes ledningsmotstand synas nemligeii vara 
lika, under livilken saltform de fyra kropparne iin infbras 
i Ibsningarne; men de for grening beraknade motstanden 
