ofverensstamma med de observerade, livarkeii for det ena 
eller aiidra paret af salter. Om det beraknade motstaD- 
det iir libgrc an det observerade i afseende pa det ena 
paret af salter, eger i afseende pa det andra paret, som 
till saniina grui)p borer, ett niotsatt fbrliallande rum. 
Undantag liarifran i sa val det ena som andra lian- 
seendet tyckes utvisas af N:ris 77 — 82, men talen samman- 
falla der med livarandra sa nara, att vi ej vaga afgbra, 
om detta exempel skall liiknas till de otydliga eller till 
undantagen. 
For att erfara inverkaii af en ensam syra eller en 
ensam bas pa ett salt, liafva observatioiierne K:ris 87 — 89, 
92 — 94, 95 — 97, 98—100 ocli 101 — 103 blifvit anstiillde. 
Dessa observationer tyckas utvisa: 87 — 89, att svaf- 
velsyran mojligen i Ibsningen ingar forening med svafvel- 
syradt kali; 
92 — 94, att iittiksyran angri])er svafvelsyradt natron; 
95 — 97, att svaivelsyran angriper attiksyradt natron 
(produkten af ilttiksyra ocli svafvelsyradt natron tyckes 
dock ej bli densamma som af svafvelsyra ocli attiksyradt 
natron, atminstone iippnaddes icke liklieten iiti motstand 
under de tre dagar Ibsniugarne bibelibllosj; 
98 — 100, att natron icke angriper klornatrium (om den 
vid den sednare observationen erliallna brakdelen skrifves 
})a den uppkomna fallningens rakning); 
101 — ^103, att deremot kali angriper klornatrium. 
1 afseeende ]>a dubbelsalter bnnes blott ett exempel 
intaget, nemligen N:ris 84—86 (svafvelsyrad magnesia ocli 
svafvelsyradt kali). Skiljaktiglieten mellan det observerade 
ocli det beraknade motstandet iir liiir icke sa stor, att det 
berattigar till ett antagande af kemisk forening mellan de 
