318 
titet vatska) pa midten af raiinan, da deiisaiiima l)dr lika 
liasti^t sprida si^* till dess bada aiidar. 
For att undvika eii del af det kompenseriiigeii betyd- 
ligt forsvarande btVergang’smotstjiiulet, borde karlet gerna 
vara vidare pa de tre stallen^ der polblec'ken skola ned- 
«attas, ])a det att dessa ma erbiilla en jemfbrelsevis stbrre 
berbriiigsyta med vatskaii. Inverkan af detta bfvergaiigs- 
motstand ilr eljest ofta sa betydlig, att iiigen stabel kom- 
j)eiiseriRg kaii erballas, iitan iiiaste da motstaiidet aiises 
ligga eiiiellaii de reostatenheter, vid hvilkes aiivandiuiig 
nalen ’’fbljer med” den i staiidig rbrelse varaiide polvaii- 
dareip och de reostatenheter, tor bvilka bon sederniera 
fbrst bbrjar ”ga emot” i)olvandaren. 
Denna svarigbet intrader synnerligeip da den keiniska 
foreningen annn ej iir fnllbordad, oeli da stor olikbet uti 
de bada ledningskedjernas motstand egt ruin under kom- 
penseringen. Af sistnainnda orsak ar det fbrdelaktigt att, 
sedan inotstiindet ar nagot sa nilr fiinnet, anyo verkstiilla 
nppmatning deraf, efter det polbleeken blifvit under tiden 
rengjorda. 
■ Anvandandet af ett batteri af manga elementer liafva 
vi vid u])pniatningarne fiinnit vara fordelaktigare iin an- 
vandandet af ett dylikt af fa elementer. 
Vi erinra slntligen annu en gang, att vi ej for de iipp- 
nadda resultaternas skull framlagt redogiirelsen tor vart 
arbete. Ilvad vi anse oss denned bafva up})natt ar endast 
det, att vi tbnmitt experinientalt visa, att det rader ett 
nara samband mellan elektriciteten ocli altiniteten, och att 
galvanvmeternalen, andanialsenligt anviind, kan utgiira en 
indikator af den sednare. 
Silrdeles liitt ar det att pit denna viig anstalla iakt- 
tagelser bfver den s. k. keiniska trbglieten. Att den gbr 
