• >0.) 
Der gi^ es nemlig’ ended Trocesser af en eiidnii tem- 
iiielig ukjendt Xatiir, ved livilke der frenibringes Lys, 
iiden at en Forlinielse af A^armegraden kan iagttages; 
ja man kan endog faae Legemer til at udstraale Lys, 
endskjondt deres Varmegrad ligger langt under Oingi- 
velsens. Man kalder de nmvnte Legemer phosplioresce- 
rende l^egemer; de have den Egenskab i la?ngere Tid at 
kunne udstraale Lys, naar de have vmret underkastede en 
eller a mien Indvirkning. En stor Deel eliemiske Prsepa- 
rater hesidde den Egenskal) at udstraale Lys, naar de, 
omend kun en ni(g‘(‘t kort Tid, have vmret udsatte for 
Dagslyset eller Indvirkning af et andet Lys. 1 disse Til- 
helde have vi en Ldstraaling af Lys, uden at dette er led- 
saget af en Overmaal af Ahirine, et Forhold, som aldrig 
indtrmlfer ved vore almindelige Belysningsapparater. Virk- 
ningen hestaaer efter al Sandsynlighed deri, at Lyset, for 
hvilket Legemet har vmret udsat, fremljringer en Molecular- 
forandring i samme, hvorved Forl)indelsen saa at sige Los- 
nes; naar Legemet dermust hringes i Morket, vil Forbin- 
delsen atter indtriede i sin fulde Styrke; men denne inder- 
lige Forening af Stotfets Bestanddele er ledsaget af en 
Fdvikling af en .Vrbeidsmmngde, der i dette Tilhelde freni- 
trmder som Lys, imedens den ved de almindelige eliemiske 
Froeesser freintneder som A'arme og forst bliver til Lys, 
naar Stoffets AMrniegrad bliver tilstnekkeligt hoi. Det 
ringe ^E([vivalent, som tilkommer Lyset, i Forbindelse med 
Lysets Svaghed gjor det umuligt i disse Tilhelde at imerke 
nogen opvarmende A'irkning af det udstraalende Lys, end- 
skjondt en saadan selvfolgeligt maa hnde Sted. 
Det vil. efter al Sandsynlighed lykkes i Fremtiden at 
udtinde Betingelserne, under hvilke disse Ehmnomener for- 
trinsviis udvikles og fremtrsede med storre Glands, end det 
