4G5 
iilige sinipcl Tapioca. Maniiaeii, der baade paa og under 
Tneerne soges meget baade af Meiiiiesker og Dyr,er i 
frisk Tilstand balydydeiide og seig som tyk Flode^ og den 
torrede skal ikke altid v^ere saa livid, soin den udstillede, 
men oftere mere eller mindre smudsig morkegul. Ved en 
(ivalitativ Analyse bar jeg fundet det at liestaae af Mannit^ 
Druesnkker og Giimmi. Da Mannit lulkrystalliserer af Eu- 
calyptus Dianna ligesaa let rigeligt som af Ornus Manna 
anseer Jeg det af Johnston og af Eekthelot fimdne 
eiendommeligc Druesnkker, der af Hidste er kaldt Melitose, 
kun for en Blanding af Druesnkker og Mannit. 
G) E. mannifera^ Moudie, ’’Manna Tree”, angives Here 
Steder som den oprindelige ^loderplante for australsk Manna, 
og om det i Aldelingerne for Victoria og Queensland ud- 
stillede Manna novaliollandica stammer fra denne, eller lige- 
som Manna tasmaniensis fra foregaaende Plante, eller fra 
ganske andre Arter, tor Jeg ikke have nogen bestemt Me- 
ning om. 
8) E. amyijdalina, Lahell, Metrosideros salicifolia, Gmrtn. 
(DC. Prodr. T. Ill p. 219 N:o 25) kaldes i Tasmanien, paa 
Grund af Pladenes Lugt, ’’I’eppermint Tree”, og i Victoria 
’’White Gum”. Tneet naaer en Hoide af 100 til 150 Fod, 
et GJennemsnit af 3 til 8 Fod, og fmldes smdvanlig med 
4 Fods Tykkelse. Vmgtfylden angives til omtrent 0,8 9 5, 
og det giver saavel Tonimer som sinuk bolgeaaret Orna- 
menttrie. 1 Tasmanien skal Trseet vmre almindeligt over- 
alt paa Gen i sandig og anden slet Jordbund. Paa Lon- 
donner Udstillingens Afdeling for Victoria fandtes tlere 
mindre almindelige Produkter af denne Plante, nemlig en 
lyserod, klar Gummi resina under Navn af ’’White Gum”, 
TJmre som Residuum fra ’’vegetabilsk Patent-Gas” Tra3syre 
og Tneeddike, saint en af Bladene destilleret, lysegul, tyiid 
Skand. Nat.Forskare-Sdllsk. Mote 1863. 30 
