485 
niellem Kingfibrene og Lsengdefibrene eller, livor disse 
mangle, mellem Peritonealbekbedningen og bine og strsek- 
ker sig fra rvlorus til Iiitestiiniiii rectum. De storre Nerve- 
stammer daiiiie et Net med storre kaiitede Masker; i disse 
tiiides igjeii et mindre men icke saa regelniessigt Net dan- 
net af mindre Nervestammer, soni udgaae fra de storre. 
Nervestammerne dannes af blege Nervetraade af 0,002 — 
0,003'" Brede. Overalt bvor de storre Stammer stode sam- 
men tindes straaleforniige Ganglier; livor de mindre Stam- 
mer modes findes i almindeliglied ogsaa Ganglier, men 
stimdom kun reprmsenterede ved een eller to Celler. Gang- 
lierve bestaae af Ganglieceller, der synes indlejrede i en 
’’granuleret Intercellular substans”; de indtrmdende Nerve- 
stammer gaae tildeels kun igjennem Ganglierne. Forfat- 
teren antager den allerstorste Deel af Cellerne for at vmre 
apolare Og det er kun meget sjeldent lykkedes ham at see 
en Celle med en Udlober; dog bar ban ofte sect Celler. 
der vare tilspidsede i den Endc, der pegede mod Nervcr 
stammen eller ragede ind i denne, bvorfor ban antager 
det for sandsynligt, at disse Celler gaae over i en Udlober 
(Nervetraad) og ere uiiipolare. Nervestammerne i Tarmcn 
staae i Forbindelse med Nerverne i Mesenteriet, som alle- 
rede taet ved deres Indtraedelse i Tarmeii indebolde smaae 
Ganglier. Da de storre Nervestammer i Tarnien nsesten 
overalt ere af samme Storrelse og ikke meget mindre end 
Stamnierne i ]\lesenteriet, slutter Forfatteren, at der maa 
bnde en Formerelse af Nervetraadene Sted i Ganglierne. 
1 ’’Handbiicb der Gewebelebre des Menscben (Udga- 
ven af 18()3) meddeler Prof. Kolliker, at ban bar under- 
sogt det Auerbacbske Plexus bos Mennesket og fundet 
alle Auerbachs Angivelser bekrmftede. Han bar bestemt 
overbevist sig om Tilstmdevserelsen af unipolare Gaiiglie- 
