505 
Under de med Sverigs ligeartede Forliolde, som dnde 
8ted i Norge, er det naturligt, at ogsaa enkelte La3ger i 
vort Land have yttret den Mening, at det for de storre 
og mere afsides liggende Distrikter kimde vmre onskeligt 
at have Jordeinodre, der rare istand til at kruge Tangen 
i Nodstilkelde, og jeg medgiver, som for anfort, at en 
saadan Kundskal) kan vmre af Nytte i enkelte Tilfmlde; 
men desvmrre er Udfdrelsen lieraf, — nanseet vore Elevers 
Mangel paa Fordannelse, — heller ikke nden Vanskelig- 
heder. Hos os lonnes nemlig Jordemodrene for en vse- 
sentlig Deel af de mindre Commiiner, — aldrig af Staten, — 
og disse skye gjerne enhver Udgift, som de ansee mindre 
nodvendig, idct Erfaring bar hert deni, at den overveiende 
Fhiralitet af Fodsler fuidendes af Natiiren. Imidlertid er 
det klart, at en i Instrnmentallijmlp ophert Jordemoder 
maa have storre Fordringer og derfor ikke let vil finde 
sig i at practisere i en afsides Egn med Adgang til liden 
Fortjeneste. Staten eller Amterne maatte altsaa her tnede 
til med storre taste Lonninger, hvilket ei vil van*e let at 
ivmrksiette. I de bedre befolkede Egne, hvor Liegernes 
Antal er storre, er en iidvidet Jordenioderkundskab min- 
dre nodvendig og Here Lmgcr have ogsaa yttret sig imod 
enhver Udvidelse af Jordembdrenes Berettigelse til Fraxis. 
Saaledes omtrent er denne Sag opfattet af mig og 
here Colleger, og jeg faar henstille til samtlige j)raktise- 
rende Colleger at bedomme Motivernes Vmgt, for at kom- 
mende Tider deraf knnne hente Veiledning. 
Med Hensyn til Prof. Hjorts andet Forslag: nemlig at 
give Jordemodre eller Qvinden i Almindelighed en videre 
gaaende medicinsk Underviisiiiiig, da kan jeg paa ingen 
Maade viere enig hermed. Jordemodrene Imre nii loseligt 
at kjende de vigtigste Sygdomstilfmlde hos Barselqvinden 
