520 
ludtil 1857 var jeg en afgjort Modstander af Syphi- 
lisationen, meu da jeg, efter samme Aar at va3re bleven 
ansat som Keservelsege ved det lierva3rende Kigshospitals 
Hudsygeafdeling, nedsagedes til daglig at folge Prof. W. 
Boecks Forsog med deiine Beliandliugsmethode, overbe- 
vistes jeg mere og mere om sammes Fortrin for den hid- 
til brugelige Mercurialbeliandling, navnlig lios Yoxne, og 
bar siden 1858 aldrig i min private Praktik benyttet Mer- 
ciir lios Voxne; i 1858 og Begyndelsen af 1859 benyttede 
jeg dels den saakaldte Derivationskur, dels Syphilisationen, 
men da den sidste forekom mig hurtigere og sikkrere at 
fore til Maalet, bar jeg siden 1859 alene benyttet denne. 
De af mig paa denne Maade bebandlede 9 Personer, der 
forben have ikke brugt nogen anden Bebandlingsmaade, have 
senere vseret friske og bave ikke faaet Recidiver. Dels paa 
Grimd beraf, dels paa Grand af de Mange jeg paa Hospita- 
let bar seet belbredede paa denne Maade, anseer jeg Sypbi- 
lisationen for at va3re den for Individet selv bedste af de 
bidtil kjendte Kurmetboder; med Hensyn paa Patienternes 
senere Atkomme nserer jeg den Frygt at denne i Regelen 
vil blive syphilitisk; men i saa Henseende stille de andre 
bertil kjendte Bebandlingsmethoder sig ikke bedre, og med 
Hensyn til Sypbilisationen er der endnn medgaaet for kort 
Tid til derom at bave nogen sikker Mening. Forovrigt 
antager jeg, at saagodt som enbver nhildet Collega, der er 
noiere kjendt med Syphilis og sammes Bebandling, vil, ved 
at see denne Kurmetbode forsogt eller selv at forsoge 
samme, komme til omtrent samme Resultater om dens Hen- 
sigtsmsessighed som jeg”. 
5:o. Prof. Frib. v. Diihen (for Kirurgie Kandidaten 
Tornhlom, som af angeliigna skal varit fbrbindrad att in- 
finna sig vid Motet), uppliiste en beskrifning om ”En ny 
