557 
som vi sknlle see i H 0 ie Forhold til hinanden. Dette liar 
man imerkeligt nok ikke lagt Mierke til, iiagtet det efter 
min Mening giver den eneste Ledetraad til at forstaae 
Scoliosens Oprindelse. Det er Hjerneskallens og llygsoi- 
lens Forbindelse i Halsdeleii, hvorpaa det i den Henseende 
konimer an, og Sporene til en Seoliose mangle i Virke- 
liglieden sjeldent der. Skjondt Halspartiet af Hvirvelstotteir 
er altfor bevjegeligt til at man tor stole paa at de Krum- 
ninger, det viser jiaa det torrede Skelet have vieret saaledes 
i levende Live, vil dog allerede Betragtningen af prmpa- 
rerede Skeletter lede vore Tanker i den rigtige Retning. 
Det er saaledes i Almindelighed Tilfseldet, at de 2 proc. 
eondyl paa atlas staae i forskjellig Hoide. Dette tyder 
allerede paa at Axen i Forbindelsen niellem Hvirvelstotte 
og Moved danner en Rue og ingen ret Linie og dette be- 
styrkes end yderligere, naar vi see, at de med Hvirvel- 
stotten articulerende Leddeflader paa Hovedets Grundflade 
ligeledes staae i forskjellig Stilling baade til det vandrette 
rian og til det lodrette Tvmrplan gjennem Hovedet. Efter 
de Hjerneskaller jeg bar nndersogt er jeg kommet til det 
Kesnltat, at den lioire proc. eondyl. paa Baghovedsbeuet 
overveiende byppig baade er mere fremstaaende nedad 
mod Gnmdtladen og mere fortil liggende end den venstre. 
Denne normalt forekomniende Forskjelligbed i Stillin- 
gen af de 2 proc. eondyl. maa nodvendigviis fore en Ro- 
tation af Halsens Hvirvler med sig, saaledes at Legemernes 
Forflade vende mod venstre Side, samt en tilsvarende 
Bue. Det er i Virkeligbeden ogsaa ofte let at faae Die 
for denne Rotation i Ligene, og nedad i de 2 overste Ryg- 
bvirvler gaaer Bnen da over i den modsatte Bne i de 
underliggende Rygbvirvler. 
