572 
samine Tid som den ogsaa i det dvrige Eiiropa^ ja endog- 
saa i andre selv fjenie Verdeiisdele liar optraadt iiied en 
Styrke^ soiii liar gjort den til Gjenstand for Lsegernes al- 
mindelige Opnnerksoinlied. Da det er af stor Interresse 
at erfare, livorledes Sygdommen er optraadt i vore Nabo- 
riger, og hvilke Foranstaltninger den der kan have givet 
Foranledning til, skiilde det van-e mig kjart, oin denne 
Fremstilling af Diphtlieritepidemien i de senere Aar i Norge 
vilde foranledige Udtalelser fra Broderrigerne i sanime 
Retning, ligesom jeg bar det Haab, at en .samlet Oversigt 
over vort Riges for Tiden iiiest odelaggende Epidemie 
ikke vil vare dem lulen Interresse. 
Den fdrste Efterretniiig, som jeg bar kiinnet tinde i vor 
Literatiir om Optraden af denne Sygdom i vort Land, inde- 
lioldes i tbrste Bind af vort aldste medicinske Tidskrift ’’Eyr”, 
i livilket Idiysiciis i Bratsberg Amt, Dr. H. Munk, beret- 
ter, at der i 1824 i Byen Skien og sammes Omegn viiste 
sig en Epidemie af Angina gangranosa, der kinide for- 
folges lige ind i Aaret 1820, og som isar angreb 2 — 0 Aar 
gamle Biirii, der oftest dbde af Hygdommen, medens den 
bos aldre Born og Voxne i Regeleii var iiden videre Fare. 
Munk giver en noiagtig Beskrivelse af Sygdommen, der 
ganske stemmer med vor Diplitlierit, ban adskiller den fra 
den samtidig berskende Angina membranacea eller Croii]), 
og gjbr opmarksom paa, at den Intet bavde at gjiire med 
Scarlatina. Membranerne forplantede sig fra Svalget bv])- 
pigt op i Nasen eller nedover Respirationsveiene og efter- 
lod oftere i langere Tid en vis SmOvlen (o: Paralyse i 
Ganen o. s. v.), aldeles ligesom vi iagttage det i vor Epi- 
demie, og Sygdommen ytrede sig da som i vor Tid sam- 
tidig med alniindelig catarrbalsk Angina. Slette bygiei- 
niske Forbold angives at have begiinstiget dens Udvikling. 
