004 
del afven nyare arbeten t. ex. Henle’S; men da Luschka 
i sin ’’Anatomie des menschl. Halses” liar utfbrligt beskrifvit 
saval denna som de ofriga hittills kiinda miisculi transver- 
sales, sa kan jag harom lianvisa till bans arbete. 
Under mina dissektioner af halsen, liar jag patratfat 
en miiskel tillhorande sainina grupp, hvilken, savidt jag- 
vet, hittills blifvit forbisedd af anatonierna. Den iir be- 
liigeii niellan in. scalenus mediiis a ena sidan ocli m. levator 
anguli scapube ocli scalenus posticus a den andra ocli ut- 
gar med 2 — 4 fasciklar Iran tubercula posteriora af 7:de 
till 4:de lialskotornas proc. transversi, ocli faster sig vanli- 
gen med 2 fasciklar pa proc. transv. af l:sta ocli 2:dra 
halskotan, stundom 2:dra och 3:dje. De mest konstanta 
fastpunkterna iiro de pa 7:de och G:te kotorna; i bfrigt va- 
riera fastena nagot. Dessa 2 fasten iiro vanligen ocksa 
seniga, de bfriga kbttiga. Muskelns liingd varierar niellan 
3 ocli 4 turn (8 — 10 Centim.) Den iir tunn, och 3 a 4 li- 
nier bred. 
Anledningen livarfbr denna, sa vidt jag liittils kunnat 
tinna, konstanta muskel blifvit ofversedd, eliuru den iir be- 
lagen pa ett sa val undersbkt parti som lialsen, iir dess 
intima forening med m. scalenus niedius, till hvars baksida 
den utan nagon mellanliggande perimysium ligger tiitt slu- 
ten, sa att det fordras teniligen niycken vana vid dissektio- 
ner af ryggmiisklerna for att kunna isolera den. Stundom 
ar denna muskel liksom inbiiddad i scalen. niedius, hvars 
fasciklar da kunna ligga pa bada sidor oni och alldeles 
dblja lionom; mera sallaii liar jag funnit honoiii fullt isolerad 
och fbrsedd med sardeles tydliga seniga fasten. Muskeln 
iir skild fran transversalis anticus geiioni scalenerna (ant. 
och medius), Iran transversales postici genoni tiistena for 
splenius colli, levator anguli scapulm, scalenus posticus och 
