Bilaga Litt. L. 
Bidrag till iitredaiidet af de s. k. aiiieuiiska biljudens 
frequeiis oeh diagiiostislia viirde inom 
yiigliiigaaldeni. 
Af Dr. Adolf Kjellberg. 
Eliiiru L^nnec var de s. k. ansemiska biljudeus uppkomst- 
satt oeh natiir ganska iiara pa sparen, liaim lian dock ej att 
fore sin dod narmare utreda desamina. Efter den store niiista- 
rens bortgang liafva flere Ibrskare derat egnat sin iippmark- 
sainhet, sasoin Bouillaud, Beau, Yeknois, Laharpe, 
Roger, AYard, Hope, Aran, Hamernjk in. fl., oeh det 
kimde salnnda tyckas, soin en fullstandig utredning sknlle 
hafva vunnits sa val oin dessa liiljnds nppkoinstsatt soni 
ock om deras betydelse inoni patologien; men intetdera 
kan dock sagas vara liandelsen. Nej hvad viirre iir, man 
ser till oeh med annii i dag fbrfattare sammanblanda dessa 
biljiid, livilka alitid aro venbsa, med det Ijiul eller, riittare 
sagdt, den ton, som normalt nppkommer i de stbrre artererna 
vid blodvagens framdritVande. Fbrvillelse oeh oreda aro 
naturliga fbljder af fen sadan sainmanblandning. Jag vill der- 
fbre forst tillata mig att fasta iippmarksamheten pa olikhe- 
terna hos dessa begge slags ljud, de arteriella oeh de venbsa. 
Den i de storre artererna nppkommande tonen, Ur alitid 
intermitterande, an lindrigt an mera skarpt blasande, bores 
samtidigt med arterens diastole oeh icke blott i carotis, utan 
afven i andra storre arterer, isynnerhet subclavia. Biljiiden i 
halsvenerna deremot aroiallmanhetkontinuerande, merendels 
