G37 
eiiskomst om den Maacle, hvorpaa det Offentlige lader 
Tiellingerne af de Sindssyge foregaa i Sverige, Danmark 
og Norge’'. 
”Jeg belidver ikke tor denne Forsaniling at lultale mig 
om Yigtiglieden at*, at saadanne Tmllinger overtiovedet 
foregaa. Dog kan der vmre forskjellige ^leninger om, 
livormeget man tor bygge j)aa dem, og livad Slntninger 
man tin* drage af liesnltaterne, selv naar man ttir gaa ml 
fra, at de ere rigtige. Jeg kan derfor ikke anse det for 
ganske overflikligt, at gjbre nogle Beimerkninger om Ite- 
tydningen af vSindsyygestatistik i Almindeliglied”. 
”]\Ian kan gaa iid fra, det den fbrst og fremst skal 
tjene som en Veiledning vcd BestemmeDen af de Forbolds- 
regler, der skal tagcs i Anledning af de Sindssyge. Det 
er den fbrste, rent praktiske Side. Men denne Sag bar 
ogsaa en \idenskal)elig Side af stor Interesse, og det er 
ismr Hensyn til den, som giver mig liaab om, at det Spbrgs- 
maal, som jeg reiser, ikke vil blive anseet som et, der kun 
bar Betydning for Psycdiiatre”. 
”Et Svensk Videnskabsselskab, Vitterlictssamhallet i 
Gbteborg, bar for en deel Aar siden opstillet som Prisop- 
gave Spbrgsmaalet om, bvorvidt Sindssygdommenes lly})pig- 
lied staar i Forhold til den fremskridende Civilisation. Jeg 
ved ikke om det er blevet besvaret, men det er min Over- 
bevisning at dette Sporgsmaal aldrig med Sandlied vil kmine 
Ijesvares simpelt hen bensegtende eller bekraBftende. Den 
saakaldte Civilisations Faktorer ere saa mangfoldige og for- 
skjellige, at de i Forhold til Fremkaldelsen af sygelige 
Sjmlstilstande nbdvendigvis maa komme til at lulbve hin- 
anden modsatte Virkninger, nogle befordreude, andre mod- 
virkende”. 
