(J41 
bcr jeg clerfnr ogsaa (let skal blive, om (let nii lykkes at 
Ifegge Griiiid til eiisartede Taillinger for Sverige^ Danmark 
og Norge”. 
’’Hidtil bar Sindssygestatistikeii vistnok lidet kuiinet 
li?ev(le sig en saadan Betydning. Den bar alierniinst kunnet 
b?ev(le sig den, fordi den inaaske endnu inindre end anden 
Statistik bar vferet bebandlet med den nbdvendige Forsig- 
tigbed. Ikke faa Forfattere have med en stor Ugenertbed 
og iiden Beservation sammenstillet dette slags Tal, lulen i 
Forveien at bave erbvervet sig Oplysning om, bvorledes de 
ere tilveiebragte, om Ta^llingen f. Ex. er foregaaet gjen- 
nem Presterne eller Laegerne, om de omfatte Idioterne eller 
ikke, ja tildeis uden Hensyn til om Tallene blot angaa 
dem, som ere under offentlig Forpleining eller samtlige 
Sindssyge. Ilvad Eesultater der kan drages af saadaime 
Sammenstillinger, indsees let. For Norges *A>dkommende, 
der stadig og overalt bar paraderet med ett forboldsvis 
stbrre Antal Sindssyge end noget andet Land paa Jorden, 
bliver der virkelig en smregen ( Jpfordring til at ]>rotestere 
mod (let slags Sammenstillinger. Det samme vil ogsaa 
blive Tilbelde for Danmarks A’edkommende, bvor de se- 
nere nbiaktige Tmllinger bave vist et Forbold, lain ganske 
iibetydelig bedre end i Norge”. 
”Jeg bar i en Afbandling: ”Oni Tilveiebringelse af 
en fadles Sindssygestatistik for Sverige, Danmark ocb 
Norge”, som er indfbrt i ’’Norsk ^lagazin for L(eger”, Aarg. 
18(33, noget ndtbrligere sammenstillet Besiiltaterne af de 
senere Tinllinger i Sverige, Danmark og Norge, saint saa- 
vidt jeg bar baft Anledning til at gjbre mig bekjendt der- 
med, Maaden bvorpaa de ere iidfbrte. Jeg skal derfor ber 
kill! ganske kort iidlneve de vigtigste Momenter”. 
Skctnd. Xat. Forska7'e-SdUsk'. Mote ISd.'k 
41 
