G43 
ville vi dog g’jenie spiU-ge: llvori stikker det? Er dette 
Forliold saiidt og virkeligt, naa lad os lykcaiske vore 
Sveiiske Eraaider og Iserc af deiii, — men lad os forst og 
fremst se, om der ikke ligger en Skiiffelse til Gnmd”. 
”ldet Jeg iidtaler den Forniodning, at Sveriges store 
Fortrin i denne Henseende for en Del kim er tilsynela- 
dende, skykler Jeg forst og fremst at gjdre opnnerksom 
j)aa, at den iidimerkedc Videnskabsmand, soni bar med- 
delt denne Sveriges Sindssygestatistik, Herr Medieinalraad 
Berg, med velbetmnkt Forbebold lultrykkelig liar gjort oji- 
imerksom paa, at det ikke kan ojilyses^ i livilket Omfang 
Begrebet ’’Vansinnig” er blevet o])fattet af Presternc i Sve- 
rige. Sknide det ikke vmre rimeligt, at en stbrre Del af 
Idioterne ikke er bleven taget med under dette Begreb, 
isier da ingen Forklaring lierong saavidt det kan sees, er 
lileven tilfbieF. 
etlivert Fald forekommer det mig at vsere en Man- 
gel ved den Svenske Tmllingsmaade, at den ingen Ad- 
skillelse gjbr mellem Idioter og dem, der lide af erliver- 
vede Sindssygdomme. Denne Adskilleise er af en ganske 
smrdeles Interesse, liaade i a idenskabelig og i jiraktisk 
Henseende; i videnskabelig Henseende fordi Aarsagsfor- 
lioldene til disse Tilstande tildels ere hoist forskjellige, i 
praktisk Henseende fordi Idioterne i Regelen ikke krmve 
det samme Slags Forlioldsregler soin de andre Sindssyge. 
Den Overensstemmelse, som allerede nu finder Sted mellem 
det Danske og det Norske Tadlingsschema, tillader i denne 
Henseende en Jevnfbrelse af stor Interesse, idet det viser 
sig, at Danmark bar forlioldsvis flere Idioter end Norge; 
uden denne Kimdskab vilde vel Mange paa Forliaand vseret 
tilbbielige til at siette det store Antal Idioter i Norge i 
Forbindelse med dets Beskaffenlied som Bjergland”. 
