luifvudstad dimes facta, som icke behcdSa iiagoii artificiel 
fargliigg-niiig, for att gdra ett allvarsamt intrvck pa hvarje 
tankande siniie ocdi lifva vart interesse for den allnianna 
suiidlieteiis yard. 
Men om man blott frarnhaller det factum, att dbdlig- 
heten i en stor stad eller pa en stbrre landstracka iir sa 
eller sa manga g-anger for hog, sa tbrdelas, att jag sa ma 
saga, det psykiska intrycket af denna i sig sjelf betiink- 
liga sanning, pa sa mang-a tiisende individer, att inverkan 
deraf pa hvarje enskild innevanares omtanke om sin egen 
och sin narmaste omgifnings physiska yard blir obetyd- 
lig eller ingen. Uppriittar man deremot tabeller bfyer 
dbdligheten under olika tider i smarre begransade delar 
af en tatare bebygd ort, t. ex. vid vissa gator eller qyarter 
i en stor stad, for arbetarne pa en stbrre osund fabrik 
0. s. v., och visar man genoin en sadan detaljerad berak- 
ning iunevanarne i en dylik local shsom ett phtagligt, klart 
och obestridligt factum, att dbdligheten bland dem af en 
eller annan anledning ar dubbelt sa stor som bland den 
bfriga befolkningen ; att just bos dem epedemiernas mord- 
engel pjiigar uppsta, hvilken, ofta lik en tjuf om natten, 
stjal sig in i deras hus och dbdar deras narmaste, sa ar 
det yal att fbrmoda, det atVeii den eljest liknbjda skall 
kanna sig mindre yiil tillfreds och skall sbka att und- 
komma ett sa farligt granskap. De sanitara reformerna 
l)ehbfva saledes icke blott dbdlighetsberakningar i allman- 
het, utan detaljerade sadana tor inskranktare omraden. 
Men fbr att riktigt praktiskt uppskatta det yerkliga 
vilrdet af dylika locala dbdlighetstabeller, far man icke 
fbrglbmma, att taga i Ijetraktande antalet individer inoni 
de olika kbnen och aldersklasserna hos den befolkning 
som iir i fraga. Det iir namnligen en allmilnt kiind, genom 
