677 
En iiiinan iildre, men vkla enklare och miiidre kost- 
sam, lielsovardsat^'ard iiii den nii namnda iir vaccinationen, 
livilken langt ifran att, sasom mangen annan sundhets- 
reform, inskranka sina viilgdrande verkningar till en enda 
stad eller ett enda land, bar genoni sin iitbredning till de 
beste civiliserade nationer erliallit en verldsbistorisk bety- 
delse. Da den i sitt liemland endast nppfattats sasom en 
atgard, livilken livar och en enskild knnde efter sitt godt- 
bnnande anvanda, fbr att skydda sig eller sin tamilj fran 
en farlig sjnkdom, sa bar den deremot i Sverige, likasom 
i Here andra Enropas lander, lange varit alagd, sasom 
bvarje god medborgares pligt emot samballet. Genom ni- 
tiske lakare tidigt i Sverige infbrd, bar vaccinationen nii 
mer an ett balft arbimdrade bar varit allmaii. Var offi- 
ciela statistik iimeballer derom anda sedan 1804 iijipgifter, 
bvilka pa det bestamdaste satt vederlagga saviil tvibet 
om vaccinationens nytta som ])astaendet om dess skadliga 
inverkan pa belsotillstandet. Den vederstyggliga, antiiigen 
dbdande elier vanstallande farsot, mot livilken vi i vacci- 
nationen erbaiiit ett sii verksamt preservativ, uteblef, enligt 
Tabellcommissionens redogbrelse, allt sedan Svenska Tabell- 
verkets bbrjan 1749 intet enda ar fore vacciiiatioiiens in- 
fbrande ocb skbrdade icke sallan lOidedelen af arets dode. 
Aren 1784 ocb 1800 dogo i Sverige bfver 12,0fK) bvardera 
aret ocb 1779 icke mindre an 15,102 personer eiisamt i 
Siiiittkoppor, bvilket var mer iiii j af alia dbdsfallen under 
det sistnamnda aret. ’Tlvad vaccinationeiis allnianna in- 
fbrande i Sverige under dessa fbrliallandeii utriittat”, yttrar 
Tabellcommissionen i dess ofta anfbrda, vilrderika beriit- 
telse, ”det ligger obestridligt for bgoiien icke blott i siffrorna 
a den statistiska tabelleii utan afven i tilKikning af mabanda 
mer an en half million innevanare. .Kedan under fbrsta 
