och deii soiii linger iitaiifor fasciklarnas iiiular regio supra- 
fascicularis (lig. 8), l)eiiainniiigar som jag tror ofta iiro af 
fdrdel att ega afven vid sectionsbordet. Det ar tydligt att 
columnar Bertiiii, hvilka som bekant ii])|)komma genom 
sammaiivaxniiig af tvenne skilda reiiculi, i midten besta 
af tvemie samiiiansmalta regiones suprafasciculares, bvilka 
mellaii sig ocli tillbbrande pyramider bafva livar sin regio 
fascieularis (ligg. 2 ocli 10). Deo sliiigriga substanseii san- 
ker sig fraii regio siiprafascicidaris in mellaii lasciklerna, 
bildande mellan dem liksom tjocka skiljeviiggar, for hvilka 
jag vill foresla beiiamningen seplmenta inter fasciculavia. 1 
bfvereiisstammelse harmed kuiule man kalla eolnmnm Ber- 
tini for sepimenta interpyramidalia, som val vore en inera 
passande benamning an columnce^ da de ingalnnda, annat 
an till utseendet i ett vertikalt g’enomsnitt, hafva nagot 
gemensamt med pelare. 
Gbr man ett tvilrsnitt i regio fascieularis far man latt 
en bfverblick bfver den i hirobbekerna aldrig nog frani- 
ludliia, oftast alldeles fbrbisedda, vaekra och regelbimdim 
anordningen af barkknippena och sepimenta interfasciciila- 
ria (hg. 0). De hirre sta luira nog sa regelbnndet som 
triiden i en Fransysk park, pa vissa afstiind, vanligen i 
nier eller mindre starkt bagb()jda alleer. Emelian dem 
bilda sepimenta ett sammanhangande natformigt balkverk, 
hvars niaskor uppfyllas af knip|)ena. Der se|)imenta ligga 
mellan blott 2:ne fascikler iiro de jemhirelsevis smala, un- 
der det de i mellanrnmmen mellan 4 nilrstiiende knippen 
eller om man sa vill i niltets knutar iiro betydligt grbfre. 
Det iir naturligt att jii niinnare tvarsnitten liiggos till 
margsubstansen, ju griitre iiro fasciklerna, ju smalare sepi- 
menta, men jn niinnare regio siiprafascicidaris, desto grbfre 
blifva de sednare, desto smalare de fiirre. 
