()94 
Vid lang’dsiiitt i vissa rigtniiigar erhaller man en re- 
gelbunden vexling mellan faskiklerna ocli sepimenta, sasoni 
%. 8 utvisar. De sednare presentera sig sasom strafpelare 
eller mellanvaggar, hvilka vid vtan hvaltVa sig bfver fa- 
skiklerna for att uppbara regio siiprafascicularis sasom ett 
tak bfver det liela. Det beror emellertid fullkomligt pa 
burn siiittet faller, om jag far en sadan regell)unden vex- 
ling, eller om sepimenta synas bredare eller smalare i fbr- 
hallande till faskiklerna. Af tig. 9 synes liitt Imru olika 
sepimenta skulle presentera sig om snittet foil i den ena 
eller andra rigtningen af linierna a a, h h, eller 
c — c. 1 rigtningen af linien d — d skulle jag l)lott ei*^ 
balla slingrig substans synlig utan spar till faskikler. 
Dessa fbrhallanden tiro af vigt att liafva i minuet saviil 
vid mikroskopisk undersbkning som vid makroskopisk be- 
sigtniug af njurarne. 
En mlingd patliologiska fbrandringar aro uteslutande 
eller fbretradesvis bundna vid de slingriga kanalerna i 
sepimenta och regio suprafascieularis; andra vid de raka 
kanalerna, eller ock gestaltar sig samma process olika i 
de olika delarne. Man niaste derfbre alltid vid sectioner 
fbrsbka i njurarne skilja mellan sepimenta ocli faskiklerna 
for att kunna bilda sig ett siikert omdiime om njurarnes 
tillstand. Afven om man blott vill bedbmma blodfbrdelnin- 
gen med nagon sakerliet, iir detta nbdvandigt, men man 
maste da jifven birsta att utstika sadana stallen der suit- 
ten tallit lyckligt, och i allmanliet bbr man ej fbrsiimma 
att till ledning for omdinnet afven gbra tvarsnitt. A dylika 
markera sig se])imenta afven makroskopiskt ytterst tydligt 
vid en mangd patliologiska tillstand. Jag aterkommer mi- 
got hartill vid framstallningen af karlfbrdelningen. Innan 
