700 
iitat periferien oeli Iran den concava snia recurrenta gre- 
nar nedat pyramidbasen (tig. 8) tills slutligen andgrenen af 
bagarne iipj)lbser sig i arterise atfereiites eller afven bbjer sig 
lit mot periferien. Katt ofta tinner man 2 sadana bagar btVer 
hvarandra i det narmaste i sainnia vertikalplan som den 
basalarter fran hvilken de stamina, sasom afven \ ircliow aii- 
marker. Andra stammar ga fran basalartererna i spetsiga 
vinklar snedt iipp i barken, afgifvande stiirre ocli mindre 
grenar pa samma sittt som bagarne. Det skiille blifva 
alldeles for langt att ingii pa alia variationer som arter- 
fbrgreningen fbreter. HiitS iulsaken ar att fran arterise ba- 
silares afga stammar iitat barken i dels riita dels s])etsiga 
vinklar; att i den inre delen af regio fasciciilaris artererna 
fbrlbiia mera oregelbundet pa stbrre afstand men att genom 
deras tradformiga forgrening iippkomma temligen likfor- 
niiga perpendikiilart fortlbpande sma arterer, som i yttre 
delen af regio fasciciilaris sta ganska regelbiindet vidsjelfva 
kniitpunkterna for sephnenta inter fascicular ia och dertore 
liafva en alleeformig anordning*); att fran sidorna af dessa 
sma arterer arteriie afferentes iitspringa till glomeruli, saint 
att i inre delen af regio fasciciilaris (tig. 8) arteria} atte- 
rentes iitga dels fran stammarne dels fran sma recurrenta 
arterer dels fran tina arterbagar, som parallelt med arterim 
basilares Ibpa langa strackor genom denna inre region 
iippbarande glomeruli tills slutligen deras andgrenar afven 
upplbsa sig i arteria3 afferentes eller bpja sig om och bilda 
stammar for arteriie rectm, siisom vi snart skola se. 
Hum ariererna an ma fbrlbiia, perpendiculart, snedt, 
liorisontelt eller recurrent emot pyramidbaserna, sa ga de 
’) Vill man sarskildt beteckua dessa regelbuiidna andgrenar liuner jag for 
dem intet namn mera passande an det af Sehumlanskv for samtliga interlo' 
bular-artererna anvanda benamningen: arterioe radiata'. 
