701 
dock alltid i sepimenta inter fascicularia och temligeii troget 
i midten af dessa. Aldrig tar man se nagon aider, ej ens 
en arteria affereiis Idpa genom en fascicuhis, sasom man 
af fiere fdrtattarcs afbildniiigar'skiille kimiia forledas att tro. 
Vircliow fastade forst narmare iijijimarksamheten pa 
att arteria' atferentes endast vid periferien ga i riktning 
mot vtan af njiiren, under det de for dfrigt lopa i bagar 
tillbaka fran sina stammar med rigtning at pyraniiden, 
och detta desto mera jii djupare i liarken de iiro belagna; 
afvensa anmarkte ban att i colnmmn Bertini arterim atfe- 
rentes, pa liyardera sidan oni medellinien, voro rigtade 
mot hvar sin iiyramid, afven om de utgingo fran samma 
kilrl, sa att Idodet i allmanliet instrommade i glomeruli 
med rigtning at margsubstansen, en rigtning som vasa 
efferentia sedermera bibelibllo, livarfore afven liela trycket 
verkade mot pyramiden ocli papillcn. Genom det reciir- 
renta fbrloppet af arterim atferentes ansag ban afven att 
blodtrycket i glomeruli maste modereras. 
Den amnarkta rigtningen af de namnde sma artererna, 
som uppbara glomeruli, iir synnerligen i bgonen fallande 
(tig. 8 & 10). Utom det att sjelfva arterne atferentes aro 
mera starkt tillbakabbjde i inre delen af barksubstansen, 
och sasom jag ofvan meddelat, till stor del utga Iran sma 
recurrenta arterer, sa aro de bar afven i allmanliet langre 
an i liarkens ytligare delar, livarigenom blodtrycket maste 
ytterligare mildras i de mera centralt lielagna glomeruli, 
ocb bringas i nara bfverensstammelse med det i de mera 
periferiska. 
I Coliimme Bertini eger en synnerligen egendomlig 
arterforgrening rum. Man tinner neniligen der ej sallan 
arterer, som fran ena pyramiden Ibpa bfver liela columnan 
iinda till basen af den andra pyramiden for att der i en 
