ned till sjeltVa spetseii af papillen forgrenande sig i det 
karlniit som liilr omsp inner inynningarna af kanalerna. 
Verne recta3 aro i karlknii)pena forhanden i storre 
antal an artererna ocli aro afven anmarkningsvardt grofre 
an de sednare. I spetsen af papillerna fataliga blifva de 
mot basen mer ocli iner talrika, uppsamlande blodet fran 
kapillarerna pa satt tig. S utvisar. De uppsta dels fran 
karlnatet omkring kanalernas mynningar a papillspetsarne, 
dels genoni contluens af kapillarer fran spetsen ilnda till 
basen af pyrainiden, dels genom slyngformig ombbjning 
af arterim rectm pa satt fbrut ar nanindt. Ratt ofta ser 
man mellan dem tvara anastomoser synnerligast vid basen. 
De tilltaga ytterst langsamt i volym. Yid baserna af 
pyramiderna inmynna de i de der betintliga stammarna, 
vanligen efter att liafva fbriit sjelfva sammantlntit till 
snia korta stammar oeli nied livarandra ingatt anasto- 
moser. , En stor del inmynna dock sjelfstandigt, ocli ej 
sa fa lopa fbrbi Imfviidstammen vid pyramidens basis 
(vena basilaris) for att inmynna strax ofvanom den i en 
fran barken kommande venstam (vena interlobularis) (tig. 
8). 8asoni Jag fbrut namnt ligga vener ocli arterer blan- 
dade om livarandra i karlknippena. Dessa sednare tinner 
man ofta pa tvarsnitt sta ytterst regelbnndet anordnade 
i riitform, pa samma siltt som fasciculi corticales i .bar- 
ken (tig. 7 ). Denna regelbundenbet beror derpa att karl- 
knippena enligt regeln sta teniligen niidt under knut- 
punkterna af sepimenta interfascicularia, sa att om vi 
tiinka oss en tin nal stucken fran ytan af njuren genoni 
en sadan knut})unkt an da till ocli inuti inargen skulle 
den sa teniligen triitfa niidten af ett karlknip])e. Da Jag 
ofvan iianint att skill tala tor att nainnde knutpunkter 
