714 
blifva (lessa grenar knippvis forenade med bibeliallen 
karakter* af sma arterer som direkt forgreiia sig i kapil- 
larer. I barken ater blifva gTenarne linare ocli ligga 
hopflatade i sma slyngor (i glomeruli), hvilka slyngor sam- 
manlbpa i en gemeiisam stam (vas elferens) som fbrst 
bfvergar i kapillarerna. Vid amyloiddegeneration se vi 
ilfvenledes karleii i glomeruli och arterim rectle i allman- 
liet samtidigt afficieras. For circulationen i barken och 
rnargen eger del gemensamma rum att blodet fbrst maste 
passera genom fina arterer livarefter det plbtsligt instrbm- 
mar i Hera vida banor innan det koinmer till de relativt 
fina kapillarerna omkring de raka kanalerna. I barken 
maste det dessfbrinnan tillryggalagga en trang passage 
genom vasa efferentia, och sedan det genomstrbmmat 
kapillarerna omkring de raka kanalerna i fasciculi maste 
det ytterligare passera genom det i functionelt hanseende 
ytterst vigtiga kapillarnatet omkring de slingriga kana- 
lerna, under det att i margen det direkt aterfbres af 
venerna Iran kapillarnatet omkring de raka kanalerna. 
Till den functionella bet^'delsen af dessa fbrhallanden 
aterkommer jag vid slutet af mitt fbredrag. 
Det aterstar niig att kasta en blick pa de grbfre 
venernas fbrlopp. A ytan af njuren bbrja venerna, sasom 
bekant, med sma, till stbrre delen fina rotter, hvilka mer 
eller mindre fullstandigt omgransa sma rutformiga eller 
polygonala fait, gifvande at njurytan ett lobuleradt ut- 
seende. De sma rbtterna sammanlb})a stjernformigt till 
hbrnen af de nainda falten och fbrena sig der till en 
stam, som Ibper ned i substansen. Dor och hvar finner 
man stbrre venstjernor (stellulse Verheynii), hvars grenar 
Ibpa Ibrbi here af de polygonala falten. I njurar der 
circulationshinder nagon langre tid fbrefunnits blifva dessa 
