Got eborgs ©fqrcit 1750. 3 
fen, fil tcé ^011 bliv a(kna)t 3 å 4 tum t/ocf, mcb en 
jpaba, Dcl) flenDmifärcé fDtémis<, at f)cn efter torf ningen 
ma funna brptas finiber i fyrfantig? |fi)cfen ; men be fom 
oftunba ännu ^ärbare torf, frama gyit/an jtraj.-, meban 
^on är I5ö , emellan ^änberna lif lempov , ocf> läg^a bcm 
pä matfen brebe »ib ^»ar^anbra at torfaé. ^ar torf< 
»en är nägodunba torr, läggeö ben up i bägar, bocf fä, 
ot »äbcef mä fpda igenom ocl) bcmaraé iftän rägn. 
£)m (Sommaren föres ^an bcm, fönuargs unber taf ocl) 
brufaö, fombefant är, til btpggning, bafning, fofning 
ocb Qotben, bro‘icaf ^orf»en tages, är 
belé röbaftig^ befö brun, bclg becf;f»art; b»ilFet SBon^ 
berna boHo fore »ara lifa mpcfet, men fabe bcrjemte, at 
^?:orf»en 1:0.^ bor »ara fri frän fanb, annaré gif»ct 
ban ifrån fig längt ffarfare luft. 2:0. 55or ban icfe »ara 
blonbab mcb lera , at bet ma brinna »äl. 3:0. 55or 
ban »ara ren ifrän )lubbar ocb grof»a rotter; emcban 
fotben, bet be finnaé, år mpcfet loö. ®c bdfta tiarf# 
magar ftnnaé gcmenligen pä ffora fält, ber »attnet bnn» 
nit torfa bättre ut, än t ffogar,^ ocl) rötterna förmultnat. 
®cr £|ung »äpev pä magar, år bet et tefn til ben balfa 
totf^jorben. ®enna örten gné altib pä be goba torfmäf# 
farna, bwateff »äbret fätt fpela fritt ocb »äpterna me# 
renbels blifant förrmiltnabe ; fom feö uti .^allanb od) pera 
ffoglöfa orter, ber brän 4 orf»cnlängp »arit ibruf boé og. 
^ag »et »äl at jorben^ uti anbjta 9 }j 5 gac, ber Sjungen 
anim icfe fätt rota pg, åf»en pä fomlige^orter brufaö tit 
bråndotf, ber man intet bar tilfälle at »ål/a bättre. $tt 
totf#)crben ät en f»art mpUa eller förruttnabc vegetabi- 
lier, ber om är »äl intet t»if»elf'mäl. ©et år ocf tro# 
liait, at bon til mäitabolcn beftär af förrutmab 2\o.&# 
mapa , fom i ' 3 Bä|lergoIlen fallas .f3ioitaremäs. .ftäraf 
läva utan t»if»el ^ägar.fätt ptt namn, fom annorPå# 
bes faOaS^DJorov, förmobeligen bet afat robrnoror bäHa 
pg gårna uti Diöbmägan eller Sphagnum paluftre. ^ag 
21 2 
