2 Göteborgs (gfdlttt 1750. 
0^09 fafnaé bcna§dioien ofivct alt f)dc Pintring ; 
fa at gcbfar,^ ccf) anbrc fom bebo oania, nöbgn? antingen 
Éopa Web ifran ©taben , bet ban cn fib bort at anfcnli# 
gen tiitagit i bi)tl)et; eller orf brdnna torf, fom åc fPuren 
t foifant, pä famma fatt, fom bet i for)lcne nlimdnt bruf# 
teé uti J^allanb , bwareif toif reban ar 1670 roar fä gäng# 
bar, at ®omet|?apct i galfenberg ocl) £a!;olm begdta# 
be infora brannetorf utan nagon tulls etiägganbe ; l;roib 
fetbem lifanil nefabeS, emeban bet anjagS lifameb roeb. 
Ér 1672 pef dnbteligen £af)o!mS ®tab tuDfribet för ben 
torf, fom ^orgerjfapet pä bems egen grunb tilroerfabe *). 
^■Ju tilrebes branntorf uti förendmnbe SanbtTap, anbra 
orter at förtiga, gemenligen pä annatfatt: proilfet 
te >g)atab6 Söönber ei Idiigre dn roib paf för 50 är feban 
fätt Idra af f^ajfenbergs ^ oef) fJBarbbergsboarna; fom 
gamle mdn ber ä orten mig berdttat. f^örmobeligen par 
någon fiöfavanbe iftän ^oflanb gifroit ben för|ia unber= 
rättelfen cm benna tUrebningen; fom jfer fdlebeS: ^Itär 
Éaubtmannen om <2Bären fäbt pn fab, förfogar pan pg 
til torfmäpan. ®en fom bmmer förp, tilngnot pg bd» 
pa platfen. ®n eller Pere ^öoar, ja ofta Pere 0 ocfnar, 
funna äga bel tui en faban 'piäfa. Sbetaga bä afgrds» 
torfroen . tils be bli qroitte röttet af £jung, m. m, @e# 
ban pä be roatn pä , cd) palla af ( fom felfet ber i orten 
fäger) eller pdra löp mcb en fpaba alt mer od) mer, tils 
iera eller fanb möter bem. ffPibt itti ‘SPapan funna be 
grafroa en famn b|upt, men in ro-ib lanbet minbre. ^ ©c 
trampa feban benna upblötta jotben, ^tils bon panger 
ipop j öfan dnbteligsir up" utiir gropen pä ‘tOJäpan ocp uti 
en pättfärra föra benne in pä någon bacfa : boef jeban 
be fommit biupare uti jorben , piitaS grafroen fd pä troä 
pbor, at be funna föra neb ocb up igenmeb pap od) fdr^ 
ra. 0ebccmcra luflappas benna gpttja pä blotta mar# 
fen, 
(£c AcifttTor Richardfoiis .^aDanbö tScPrifiiitij pag, 34. 
315. 216. 
