X t X 
S9 
båttre (la.qé folfet en Dogdtg féöa , bn5arf5re fi>c ben ftarfa 
ätctångcn fful forbraö for^bcm enpitig ocp gob anfning. 
®en t)or pdnbiga bliba roöbcricfen oct) beqro ama belägen# 
^eten af poben gynnar beraé forfofring' ocb trefnab anfenit# 
gen , ocp funna unbetboöas mcb ringa foPnab af be fmä 
$^ijfar od) Sfråftot, fom efiermattnctg affallanbe pabna 
pafKiéfälltcn; mänga menntjlorpä benna orten bafroa i# 
genom benna banbtering fin foba o^ mfomp, en bcl upfö# 
pa ocb banbla mcb beraé ågg, fomlige utfläcfa bem til un# 
ggr u‘i ugnar, ocb anbra åter upfoba ungarna til Porre 
ÉnbeP. Se l)afn>o til benna fldcfningen e; några fonjliga 
ugtiar. €n murab elbpab aHenap, ofmer b>t)ilfen en järn# 
piäf mcb en qmarteré ^6g 8oba år lagb, uti ^milfen be 
ragga fanb, beruti åggen bet ena mib bet anbra uti raber, 
Pieipa berofroer et @all ocpJfågga ofman uppå en tOJatta. 
^ol af et fårbcIeP |lagé fråb, fom bafmer ben egenifapen at 
be brinna längfamt ccp lifmdl bäöa (dmn elb, brufa be 
bårtil, od) gifma i bor/an en linbrig mårma, ben be efter 
bgnb öfa til bc| at bgn är tilråcfeliq til åggené mognab; 
när märman någon gäng är frarfare, bänber, at ungarna 
for bapigt utflåcfaé,men be täla bä bmarfen falt eller må» 
ta od) bo gemenligen bort innom 3 :bie eller 4 tbe bagen. 5>e 
noflåcfte ungar fd!/aé til bem, fom upfobg bem, bmilFa 
profroa , om be åro for baljigt utflärftc , pä bet fåttet, at 
be taga bem i näbben od) läta bem banga : om be bä fpar# 
fa od) paefta meb foner ocb mingar, dro be trepige ocb 
bafma fäbt lagom flacfning; men tmårtom, när be im# 
ber fläcfmngcn fäbt for mprfen mdrma. £)fta funna bef a 
fibpnnmba lefma, til bep be päppa alla ungarne til mat# 
net , bmarmeb mere^nbelP en mccfa forbroieé , bä be i en 
bap ora omfring, fä fenbrag, mdnba pg pä ryggen ocb ef# 
ter några fpatfanbe bö bort: be roefa bem bä utur mat# 
net od) lära bem rorfa^, bä be iblanb äter^fomma fig fore; 
men förgä? omfiber af en fåban yra, bäbe blifma igen 
mäta. 5?år matnet är utfallit, gä be o^ famla 3råf or 
cd) 
